320 



hvilka dels äro inströdda i massan, dels afsatta som gång- 

 fyllnad. Alla dessa hårdare partier stå ut som otaliga tag- 

 gav, knölar och lister från den af ett gulgrått vittringsstoft 

 öfverdragna kalkytan. Egentlig stalaktitbildning förekom- 

 mer deremot icke: ej heller finnes på bottnen spår till sin- 

 ter eller tuff. Temperaturen är kylig och fuktigheten be- 

 tydlig inne i de mörka kamrarne, der ett entonigt pickande 

 höres af de ständigt fallande vattendropparne. 



Grottan består af tre afdelningar. Först kommer man 

 utför en fem meter lång brant nedgång af kantiga block, 

 bland hvilka en kullstjelpt björkstam underlättar nedklätt- 

 randet, till en „vestibul" af ungefär sex meters längd, fyra 

 meters bredd och fyra meters höjd på det högsta stället. 

 Dess golf består af idel kantiga stenblock, bland hvilka en 

 rullsten af granit ligger. Klyftor sträcka sig snedt nedåt 

 mot nordvest och sydvest. Invid inre ändan leder från ta- 

 ket en klyfta till dagsljuset. Denna tycktes röja spår efter 

 hvirnande vatten. 



Från vestibulen leder en trång passage utför ett stort 

 nedrasad! block till den tre meter lägre belägna „ salen". 

 Denna afdelning är ungefär fem meter lång, lika bred och 

 tre och tre fjerdedels meter hög. Klyftor sträcka sig från 

 dess golf och väggar in i berget, och äfven uppåt från ta- 

 ket. Golfvet är till största delen betäckt med ett svart 

 vittringsmjöl temligen starkt uppblandadt med skarpkantig 

 småsten. Efter att hafva gräft och brutit uti det till 0,e ni. 

 djup, stötte jag på större skarpkantiga kalkstenspartier. 

 Om de voro fast klyft eller blott nedrasade block, kunde 

 jag ej afgöra. Förgäfves sökte jag genom hvarje skofvel 

 mull för att möjligen upptäcka några för grottbildningen 

 främmande föremål. 



Genom en öppning af hela salens bredd men blott en 



