324 



nad hafva vi att tacka Manritz Jeruström och 0. P. Soli- 

 tander, hvilka i de på sidan 6 anförda skrifterna hafva 

 nedlagt resultaten af sina omsorgsfulla undersökningar öfver 

 denna ås. Då jag endast har obetydligt att tillägga till 

 deras iakttagelser, får jag hänvisa läsaren till dessa lätt 

 tillgängliga arbeten och inskränker mig här till en så knapp 

 redogörelse öfver åsarne, som närvarande ämne medgifver. 



Båda åsarne äro tillräckligt stora att göra sig gällande 

 bland de förnämsta dragen i traktens orogran. Karislojo- 

 åsen når söder om Särkjärvi ungefär 75 meters höjd öfver 

 hafvet och sträcker sig nästan utan afbrott i rät lime mot 

 nordost genom Loj obäckenets nordvestra del. Dess bredd 

 uppgår på några ställen till 510 meter och dess sidor slutta 

 10 — 15°, på någon punkt äfven 20°. Om dess inre bygnad 

 föreligger endast en observation, anförd i Geologiska under- 

 sökningens texthäfte jemte den allmänna anmärkningen att 

 åsen sammansättes af „sadelformigt öfver hvarandra lagrade 

 grus- och sandlager' af olika mägtighet, korn och färg". 



Af större intresse för vårt ämne är Loj oåsen (eller, som 

 den äfven kallas, Hangöåsen), emedan den ligger inom det 

 här närmare framstälda området, eger betydligare dimensio- 

 ner och intager en sådan plats, att dess material måste 

 hafva passerat öfver och åtminstone till stor del härstamma 

 ifrån sjelfva bassinen. Som en sammanhängande vall af 

 jemnhöjd med områdets högsta partier stryker åsen från 

 Loj o station till Virkby. Der sänker den sig något, blir 

 mera oregelbunden, vänder sig nära Kyrkstad i sydlig rikt- 

 ning och upphör plötsligt strax nedanför Kyrkstad gästgif- 

 veri. Mellan detta ställe och Munkberget är en lucka, som 

 endast till en del fylles af ett par små svallgrushöjder i 

 närheten af Gerknäs haltpunkt. Munkberget sträcker sig i 

 östlig riktning snedt emot Kyrkstad. Dess dälder och slutt- 



