parallelt med dodékaederplanen, ställvis företeende en oscillato- 

 risk streckning analog med plagioklastvillingarna. Mellanrum- 

 men mellan dessa lamellarsystem företedde aggregat-polari- 

 sation. 



80. Biotit. 



Skogsböle i Kimito: Helsingfors, Stansvik och Sillböle 

 i Helsinge; Torr o i Tammela; Pielisjärvi; Sordavala. Samt- 

 liga i pegmatitgranit (22). 



81. Phlogopit. 



Kuopio; Lupikko och Hoponsuo; Impilaks; Ersby, Si- 

 monsby och Skräbböle (större kristall fig. 5) i Pargas; Svarta 

 i Karis; Rautsuo i Suomusjärvi; Eöhkälä i Nurmis; Vin- 

 nikby i Helsinge. Samtliga i kalksten (15, 22). 



82. Muscovit. 



Rosendal och Skogsböle i Kimito; Sukkula i Tammela; 

 Ersby i Pargas; Kaatiala i Kuortane; Paavo i Orijärvi; 

 Stansvik och Sillböle i Helsinge; Bautajärvi i Luopiois; Sil- 

 lanpää i Helsinge; Herajoki i llomants (chromhaltig, 8) m. fl. 

 Mestadels i pegmatitgranit (15, 22). 



Pitkäranta. Gulgrön, fmfjällig (8). 



83. Klinochlor. 



Orijärvi (17, 22). Stora otydliga kristaller med bly- 

 glans och kopparkis. 



84. Pennin. 



Lupikko i Impilaks (16, 17). 



85. Chlorit. 



Ojamo och Hermala i Lojo; Tavastby och Sillböle i 

 Helsinge. 



