Redan för omkr. 20 år tillbaka har jag i en afhandling 

 med titel „Försök till framställning af Helsingforstraktens 

 gneis- och granitformationer" anfört de härstädes i gneisgra- 

 öiten i stor mängd förekommande gneisfragmenterna såsom 

 bevis på dess eruptiva natur. Då en närmare undersökning 

 af dessa brottstycken synts mig egnad att sprida ljus öfver 

 gneisgraniten i allmänhet, denna den älsta och mest omtvi- 

 stade af alla acida eruptiva bildningar, samt särskildt öfver 

 dess förhållande till gneisen har jag företagit en sådan såväl 

 i geologiskt som petrografiskt hänseende. Namnet gneisgra- 

 nit anser jag mig fortfarande kunna använda för denna gra- 

 nitformation såsom en geologisk term icke så mycket med af- 

 seende på dess ställvis, företrädesvis närmast gneisen, skiffriga 

 struktur som icke mer på grund af den nära relation, hvari 

 den står till den laurentiska gneisformationen, på samma sätt 

 som den yngre porfyr- resp. syenitgraniten står till den huro- 

 aiska skifferformationen. 



I. Geologisk undersökning. 



I ofvanciterade arbete har jag visat, att ett af gneis- 

 och kristalliniska skifferarter bestående skiktsystem stryker i 

 ONO och NO öfver Helsingfors och norra delen af Degerö 

 samt långsmed södra stranden af Botby viken. Detta system 

 utgöres i sin vestra del hufvudsakligen af mörk hornblen- 

 degneis och röd, delvis äfven hornblendehaltig euritgneis, i den 

 östra åter af hornblencleskiffer och felsitskiffer, ställvis chlorit- 



