50 



ning, utan ofta äro oredigt blandade om hvarandra, föror- 

 sakande sålunda icke en skiffrig utan en rent massformig 

 struktur, hvarigenom de få en likhet med och kunna förvex- 

 las med en minett eller kersanton. Från den ofvan anförda 

 i de sammanhängande gneisparticrna uppträdande granatfö- 

 rande gneisen skiljer sig den sekundära metamorfoserade 

 granatgneisen redan makroskopiskt deri, att granaten i den 

 sednare icke företer tydliga kristallkonturer, utan bildar kri- 

 stalliniska afrundade korn eller kristallfragmenter. 



En med granaten analog metamorfosprodukt i vissa 

 gneisbrottstycken är cordierit, som jag funnit i de graniten 

 vid Dickursby genomdragande gneislagren. Då biotiten i dessa 

 förekommer i relativt mindre mängd än i de vanliga cordi- 

 eritfria glimmergneis fragmcnterna, så synes cordieriten i de 

 förra böra betecknas såsom en metamorfos af glimmer när- 

 mast anslutande sig till sådana smärre, företrädesvis i pegma- 

 titisk granit förekommande granatgneisstycken, hos hvilka 

 glimmern är reducerad till ett minimum och granatkristallerna 

 sitta tätt till hvarandra. Dock är att märka, att äfven pri- 

 mär cordierit anträffas, vanligen tillsammans med fibrolit och 

 granat i den flasriga glimmergneisen, äfvensom ofta i de den- 

 samma genomdragande pegmatitgångarna. Så t. ex. har jag 

 funnit gul cordierit i afrundade kristaller i en fjällig gneis- 

 varietet i gneissystemet på östra sidan af Gammelstadsfjärden 

 samt blå delvis metamorfoserad cordierit i flasrig och skiffrig 

 gneis vid Ströms. 



En beståndsdel, som stundom anträffas i de hornblende- 

 haltiga gneisfragmenterna, så t. ex. i det Pl. II fig. 2 afteck- 

 nade från Botby, är chlorit. Ja denna förekommer stundom i så 

 stor mängd, att bergarten har utseende af chloritskiffer, så 

 t. ex. i den ofvannämnda N— S gående bergsträckningen på 

 östra sidan af Gammelstads fjärden. Förekomsten af talrika 



