66 



blendegneisterrängen i Ulrikasborgstrakten vid Helsingfors, 

 hvilka makroskopiskt synas bestå af nästan uteslutande små 

 granater. Fibrolitnålarna äro här temligen stora samt sitta 

 tätt till hvarandra i parallel ställning inneslutna i fältspat 

 tillsammans med chlorit, biotit och granat sannolikt äfven 

 cordierit. Granat, cordierit och fibrolit äro som bekant ofta 

 redan makroskopiskt skönjbara i glimmergneisen. 



I ett preparat af ett corclieritgneisbrottstycke vid Dic- 

 kursby visa sig större cordieritindivider afskilda från hvar- 

 andra genom mellanliggande smärre qvarzkorn samt större 

 och långsträckta biotitindivider, hvilkas ruggiga, liksom sön- 

 derfrätta konturer häntyda på att de äro lemningar efter cor- 

 dieritmetamorfosen. Enstaka större violetta granater med 

 oregelbundna afrundade konturer förekomma äfven här och 

 hvar. Vanligen äro de skarpt begränsade, men stundom fin- 

 ner man dem äfven utan tydlig gräns öfvergå i den bruna 

 biotiten. 



Det kan vara af intresse att jemföra denna genom en 

 kemisk process förändrade biotit och den genom mekaniskt 

 tryck påverkade glimmern i den granulitiska gneisgranitcn 

 från Kassböle samt de deri förekommade brottstyckena. 

 Hos denna sednare äro kanterna i allmänhet hela ehuru 

 glimmerbladen söndrats i en mängd till en del ytterst små 

 fragmenter, oregelbundet fördelade i den likformigt korniga 

 blandningen af fältspat och qvarz. Biotiten är för öfrigt så- 

 väl i granuliten som i dess brottstycken vanligen icke brun 

 Utan grönfärgad, hvilket väl står i samband med den ringa 

 magnetithalten i hornblendeskifferbrottstyckena. I ett större 

 sådant med finkornigt skiffrig struktur visade sig i mikrosko- 

 piskt preparat från det inre små långsträckta mörkgröna 

 hornblendeindivider men inga magnctitkorn, deremot små af- 

 rundade korn liknande titanitkornen i hornblendcgneisen men 



