67 



färglösa eller svagt färgade. I ett preparat från metamor- 

 foszonen syntes åter gulgrön biotit med epidot och något blå- 

 grön chlorit. Den svagt gulaktiga epidoten företer ett något 

 ovanligt utseende, i det den genom trycket söndrats i frag- 

 raenter, som dels spridits isär, dels ännu sammanhållits till ett 

 skenbart helt. Deremot har den mindre spröda biotiten i 

 allmänhet bättre motstått trycket, Då epidoten äfven anträf- 

 fas i granulit på sådana ställen der biotiten förekommer nå- 

 got ymnigare synes den mig här hafva uppkommit af förstö- 

 ringen af smärre gneis eller skifferfragment. Smärre afrun- 

 dade korn, mindre söndrade än epidoten, från hvilka de för 

 öfrigt skiljas genom en något i violett stötande färg, måste väl 

 oaktadt sin svaga dubbelbrytning betraktas såsom granat, som 

 således här är anomal. Att denna här framgått af biotit i 

 likhet med förhållandet hos den i den normala gneisgraniten 

 och dess brottstycken och icke, såsom J. Lehmann (Unter- 

 suchungcn iiber die Entstehung der altkrystallinischen Schie- 

 fergesteine p. 223) anser, tvärtom biotiten ur granat, kan 

 slutas redan på grund af den likhet i öfrigt, som förefinnes 

 mellan gneisgranit och dess granulitartade modifikation i af- 

 seende på de resp. deri uppträdande brottstyckena. Ett pre- 

 parat, som jag gjort af en granat, granulit från Waldheim i 

 Sachsen, visade ett fullkomligt liknande förhållande mellan 

 den violetta granaten och den bruna biotiten som i de ofvan- 

 anförda granatgneisbrottstyckena. På ett ställe syntes en 

 större afrundad granatkristall till hälften omgifven af glim- 

 merfjäll, dels skarpt skilda derifrån dels äfven till hälften 

 eller fullständigt inneslutna deri. 



Då såsom ofvanföre anförts vid fullständigare metamor- 

 fos af hornblendegneisen denna erhåller en större eller min- 

 dre likhet med biotitgneis, är det icke alltid lätt att afgöra 

 om ett glimmergneisbrottstycke ursprungligen varit glimmer- 



