69 



som genom kontakten med gneisgraniten undergått en högre 

 grad af metamorfos ock detta mestadels blött i omkretsen af 

 brottstyckena. Sammanställer man de i det föregående fram- 

 stälda mikroskopiska data rörande denna metamorfos, så kom- 

 mer man till följande slutresultat: 



Det mörkgröna homblendet i homblendegneisen har ge- 

 nom kontakten med den röda gneisgraniten förvandlats till 



i) Ljusgrönt hornblende (Pargasit) och biotit. 



2) Ljust hornblende och cldorit. 



3) Chlorit och epidot. 



4) Biotit och granat {resp. cordicrit). 



Denna metamorfosserie är af intresse icke blott i geo- 

 logiskt hänseende såsom tydligen bevisande den röda gneisgrani- 

 tens natur af en ursprungligen eruptiv, smält flytande med 

 öfverhettadt vatten inpregnerad magnia, utan äfvcn i mine- 

 ralogiskt, såsom utvisande det nära genetiska sambandet mel- 

 lan ifrågavarande silikater, hvilket för öfrigt äfven framgår 

 af den nära överensstämmelsen i deras kemiska samman- 

 sättning isynnerhet mellan den för de tre hufvudmineralierna 

 i denna serie 



Amfibol: Biotit och Granat: 



r" (r;' r;") si 4 o 12 r;' k si 3 o ia 



Ännu tydligare visar sig relationen mellan amfibol och 

 biotit resp. granat genom de af Scharizer (Jahrbuch fur Mi- 

 neralogie 1884 Bd. II. p. 143) framstälda formlerna för am- 

 fibolgruppen : 



Aktinolit = (Mg Fe) a Ca Si 4 la 

 „Syntagmatit" = (R' a R") a (Al Fe) 2 Si, O ia 

 Pargasit = (Mg Fe) a Al„ Si 3 la + (R a Ca) a Si 4 



