it 



En deremot i de flesta fall synnerligen väl skiktad af- 

 lagring är glaciallcran. Afven på större djup, der den i följd 

 af en större vattenrikedom vid borrning befinnes lös, visar 

 den sig dock efter upptagning och torkning vara försedd 

 med en väl utpräglad skiktning eller hvarfvighet. Denna se- 

 nare egenskap, vanligen föranledd af inlagring i leran utaf 

 tunna sandskikt har gifvit upphof till glaciallerans benämning 

 af hvarfvig lera. Till sin färg är glacialleran ofta brunfläckigt 

 grå, och till sin konsistens i torkadt tillstånd föga samman- 

 hängande. 



Likasom glacialleran nedantill underlagras af en sand- 

 bildning så begränsas den stundom äfven upptill af en sådan, 

 men en af ett senare datum, den s. k. postglacials anden. I 

 följd af sin ringa mäktighet biifver denna sandaflagring ofvan- 

 på glacialleran ofta obemärkt af iakttagaren, men står vid ett 

 noggrannare aktgifvande dock temmeligen konstant att finna. 

 Dess färg är vanligen grå eller blekgul, och dess kornighet 

 betydligt större än glacialsandens, samt i medeltal uppgående 

 till 0,7 å l,oo mm. 



Åtskilliga iakttagelser hafva vidhanden gifvit att post- 

 glacialsanden och mosanden äro eqvivalenta bildningar på 

 olika nivåer, men med ett något afvikande yttre, förorsakadt 

 af den inverkan atmosferilierna fått utöfva på den i dagen 

 liggande mosanden. 



Man kunde i geologiskt hänseende möjligen uppställa 

 samma relation emellan postglacialsanden och mosanden, som 

 den, hvilken eger rum emellan glacialsanden och den s. k. rull- 

 sanden, den sandaflagring, som bekläder kärnan af rullstens- 

 åsarne. Postglacialsanden begränsas upptill af postglacialle- 

 ran (åkerleran), svämleran och svämsanden, antingen af livar 

 och en skildt för sig, eller af alla tillsammantagna i ofvan 

 uppräknade lagerföljd. 



