87 



mars tid med koncentrerad saltsyra under kokning, tills den 

 uttvättade olösta återstoden blifvit fullkomligt hvit, så har 

 man i den procentmängd, som denna olösta återstod utgör 

 af hela protionen, en ytterligare hållpunkt för bedömandet 

 af lerans natur. Denna procenthalt är i motsats till procen- 

 ten af glödgningsförlusten, hos de äldsta leraflagringarna 

 störst, hos de yngsta minst, samt utgör' 



för glacialsanden emellan 80 — 90 %. 



„ glacialleran „ 75—80%. 



„ postglac. leran „ 70—75%. 



„ svämleran „ 60 — 70%. 



Med ledning af dessa tvenne karakteristiska egenska- 

 per hos lerorna, deras tilltagande glödgningsförlust och afta- 

 gandc olöslighet ju högre man uppstiger i lagerscrien, samt 

 på dem grundade bestämmelser är det möjligt att på ett en- 

 kelt och bekvämt sätt förvissa sig om arten af en lera,. 

 Följande tablå öfver utförda bestämmelser i detta afsoende 

 lemnar en öfversigt af lerornas och glacialsandens förhållande 

 vid ofvanskildrade behandling. Fullständiga analyser å de 

 flesta af de profver, som här anföras, återfinnas i Beskrifnin- 

 gen till kartbladet N:o 12 af Kinl. Geol. Undersökning. 



(ilaeiatsand. 



Glödgningsförlust . 



Olöst återstod . . . 



Kjulo — Kepola. 



20 1 /,— 4G»/ 2 fot. 



2,:i2 

 87,67 



Kjulo — Säkylä. 

 9—24. II. 



2,53, 



87,41 



