95 



sträcker sig dock en bank på omkring 40 meters djup i en 

 åt SO konvex båge från sydligaste Åland (Föglö) till Stock- 

 holms norra skärgård. Denna bank åtskiljer Ålands haf 

 från det söder om detsamma belägna stora mellersta Öster- 

 sjöbäckenet och gör att det i afseende å vattnets salthalt 

 och djurverld mer öfverensstämmer med Bottniska viken än 

 med Östersjön. Det torde derför vara riktigast att räkna 

 Ålands haf till Bottniska viken. 



I afseende på bottnens konfiguration kan hafvet inom 

 Sydvestra skärgården föras livarken till Bottniska viken el- 

 ler till Östersjön. Denna bildar, som jag redan sagt, en 

 från Finlands fastland åt rester utskjutande delvis af haf- 

 vet betäckt halfö. Detta vattenområde, som i vester be- 

 gränsas af „fasta Åland", i öster af Finlands sydvestkust, 

 öfverensstämmer såväl till vattnets salthalt som till den deraf 

 beroende faunans sammansättning betydligt mera med Öster- 

 sjön än med Bottniska viken, hvarför jag i det följande, i 

 likhet med Ignatius •), vill räkna det till Östersjön. För 

 korthetens skull kommer jag att kalla det Skärgårdshafvet. 

 Gränsen mellan Bottniska viken och Östersjön skulle såle- 

 des öster om Åland lämpligast kunna dragas från nordöstra 

 delen af fasta Åland (Sunds socken) till Töfsala socken på 

 fastlandet. Vester om Åland skulle denna gräns gå längs 

 den ofvannämnda banken söder om Ålands haf. 



Den sålunda begränsade Bottniska viken består af 

 trenne från hvarandra skilda, olika djupa bäcken, nemligen 

 1) Ålands haf, 2) Bottenhafvet och 3) Bottenviken. 



Det största djupet på Ålands haf är enligt det ryska 

 Sjökortet af 1884 150 engelska famnar (274 meter) och fin- 



■') K. B. P. Ignatius, Finlands 

 gare. T. Helsingfors 1881. Sid. 100. 



eografi. Handbok för medbor- 



