157 



större än noder Juli, som dock var den åskdigraste måna- 

 den, beror derpå, att åskan under nästan alla åskdagar i Maj 

 hade mycket stor utbredning, hvaremot under Juli för en 

 mängd åskdagar åskans utbredning var ganska ringa, hvar- 

 igenom medelutbredningen således blir nedtryckt. 



Åskans stora utbredning i Juli kan icke väcka förvå- 

 ning, då denna månad är den varmaste och värmeåskvädren 

 således kunna vara både talrika och vidt utbredda. Att äfven 

 i Maj ett maximum för utbredningen förekommer står möjli- 

 gen i sammanhang med temperaturförhållandena i Finland 

 under denna månad. Enligt II. Wild i) förefinnes nemligen 

 i Finland under Maj ett temligen utpregladt temperaturmaxi- 

 mum. Att åskvädren i Maj 1887 voro värmeåskväder har 

 redan blifvit påpekadt; det återstår att se, om ett dylikt 

 förhållande äfven under följande år kan konstateras. 



Ett vigtigt moment vid studiet af åskvädersförhållan- 

 dena bildar ock åskutbrottens relativa talrikhet (åskfreqven- 

 sen); måttet härför bildar qvoten, som erhålles, om hela an- 

 talet observerade åskutbrott divideras med stationernas an- 

 tal. Följande tabell innehåller åskfreqvensen under Maj- 

 September för hvarje län äfvensom för hela landet. Sum- 

 morna i sista horisontalraden utvisa antalet åskväder, som 

 en observatör i medeltal antecknat under hela perioden. 



J ) Die Temperaturverhältnisse des russischen Reiohes, Atlas. 

 Karte VIII: Isothermen des Mai. 



