163 



Den förra tabellen visar, att åskutbrotten i alla län 

 äro synnerligen talrika straxt efter middagen (kl. 12—1 e. 

 m. i Åbo och Tavastehus län, kl. 1—2 e. m. i de öfriga lä- 

 nen). I följd häraf nar antalet åskutbrott för hela landet 

 sitt maximum kl. 1-2 e. m. eller något tidigare än i andra 

 länder, för hvilka dagliga perioden är bekant. I Bayern r ) 

 inträffade 1880— 1S85 hufvudmaximum kl. 3—4 e. m., i 

 Sverige 1871-1875 likaså kl. 3—4 e. m. 2 ) Utom detta 

 middagsmaximum förekom dock under senaste sommar i Fin- 

 land i de flesta län ett eftermiddagsmaximum: i Nylands län 

 kl. 5-6, i Åbo kl. 4—5, i Tavastehus, S-.t Michels, Kuopio 

 och Vasa län kl. 3-4 e. m.; ett spår af detta maximum vi- 

 sar sig ock i Viborgs och LTeåborgs län deruti, att antalet 

 utbrott timmarne kl. 3—4 och kl. 4—5 e. m. äro ungefär 

 lika stora. För hela landet yppar sig detta maximum en- 

 dast deruti, att antalet utbrott kl. 3—4 e. m. är nära lika 

 med antalet för kl. 2—3 e. m. Möjligen motsvarar detta 

 eftermiddagsmaximum i Finland (hvilket till sin intensitet i 

 vissa län (Abo, Kuopio och Vasa) kommer nära eller till 

 och med öfverstiger middagsmaximnm) andra länders huf- 

 vudmaximum, i hvilket fall det finska middagsmaximnm 

 skulle vara (för landet eller året) exceptionelt. Endast fort- 

 satta observationer kunna härom lemna upplysning. 



Spår af ännu andra maxima både på morgonen och på 

 aftonen äro i tabellen märkbara såväl för enskilda län som 

 för hela landet. Dessa maxima torde dock vara mer eller 



') Beobachtungen iiber Gewitter in Bayern, Wiirttemberg und 

 Baden, 1885, s. VII. 



"-') Ilildebrandsson, I. c. s. 13; härvid bör märkas, att dagliga 

 perioden för åskvädren i Sverige är beräknad efter tiden, då åskan 

 varit stationerna närmast; beräknad efter tiden för första dundret 

 skulle möjligen tiden för maximum utfalla något annorlunda. 



