164 



mindre tvifvelaktiga i följd af det ringa antalet observatio- 

 ner, bland hvilka dessntom många kunna vara felaktiga i 

 anseende till tidsuppgifterna. Äfven den omständigheten kan 

 härvid hafva inflytande, att en del observatörer såsom skilda 

 anmält åskväder på samma dag, hvilka af andra observatö- 

 rer i närheten blifvit sammanförda till ett enda. De flesta 

 af dessa maxima försvinna ock, om man bildar de såkallade 

 afrundade talen x ) sålunda, att en fjerdedel af antalet åskut- 

 brott under en timme föres till föregående samt en fjerde- 

 del till efterföljande timme och sammanslås med den på 

 samma timme qvarblifvande hälften af det observerade an- 

 talet, enligt formeln 



, 1 ,1 ,1 1 



m , = 2 nh +4™ 1 + 4™ 3 =2 



ni, 



4- »h 



der tn t , m 2 



m. 



äro de observerade antalen för tre succes- 



siva timmar samt m det afrundade talet för den mellersta 



2 



timmen. Dessa afrundade tal framställa möjligen den dag- 

 liga perioden mera regelbundet och fritt från tillfälligheter 

 och fel än de originala antalen. I den senare tabellen sista 

 vertikalraden anföres dessa afrundade tal för hela åskperioden. 



Minsta antalet åskutbrott är anmäldt kl. 1—2 f. m. ; 

 månget åskutbrott under denna timme (i synnerhet bland de 

 svagare) torde dock hafva undgått observatöremes uppmärk- 

 samhet. 



Enligt den senare tabellen är i Finland middagsmaxi- 

 mum tydligt utprägladt kl. 1—2 e. m. för Juni, Juli, Au- 

 gusti och September, medan det i Maj synes vara att sö- 

 kas under tiden kl. 12—4 e. m. Eftermiddagsmaximum vi- 

 sar sig för Maj kl. 5—6, för Juli kl. 3—4, för Augusti kl. 

 4_5 och för September kl. 5—6 e. m.; under Juni har detta 



*) Beobachtungen iiber Gewitter in Bayern, 1881, s. 5. 



