XII 
I Forbigaående bemærkedes, at Prof. Johannsen tager fejl, 
naar han tror, at »det vildledende danske Navn« »Æg« i Plante- 
læren skyldes en »falsk Analogi«, en »overfladisk« Lighed med 
dyriske Æg; ved Citat af Linnés poetiske, noget drastiske Ord 
om Blomstens Dele (Bægeret lig Brudesengen,. Kronen lig en 
Baldakin eller Forhæng, Antheræ testes, Pollen genitura, Stigma 
vulva, org vagina, Germen ovarium, cum contineat seminum 
rudimenta, semina ova esse ex dictis patet) viste han, at 
t netop er don biologiske Lighed med det dyriske Æg, der 
har fremkaldt Benævnelsen »ovum«, »ovulum«, »ovule«, »Ei« 
»Eichen« osv., is det danske »Æg«, der brugtes allerede i det 
18. Aarhundr 
I Tilslutning til Prof. Warmings Foredrag bemærkede Do- 
cent R. H. Stamm følgende: 
»Da Indlederen udtrykkelig har forespurgt, hvorledes Zoolo- 
logerne stiller sig overfor »den biogenetiske Grundlov«, 
von jeg gerne at gøre et Par Bemærkninger om denne Sag, 
som netop i samme Universitetsfestskrift har været Genstand 
for en  HelAee AGRE afvisende Kritik. 
Den ledende Tanke i d. b. G., at Ontogenesen er en for 
kortet Gentagelse af Phylogenesen, skyldes som bekendt Fritz 
Miiller; Udbredelse i videre Kredse opnaaede den dog især gen- 
nem E. Hueckel, hvis Navn den derfor gerne bærer. Trods 
Haeckev's ofte noget kritikløse Anvendelse af Loven lykkedes 
det dog hurtigt denne at vinde Anerkendelse; den lod sig med 
giens og Palæontologiens Standpunkt kunde vente. Samtidig 
bør det dog erindres, at, alt som Kendskabet til dé forskellige 
Organismers Embryonaludvikling forøgedes, blev det mere og 
mere tydeligt, at Haeckel's kortfattede Udtryk langtfra gav en 
udtømmende Karakteristik af Ontogenesen; denne bestemmes 
nemlig, hvad baade M. og H. iøvrigt havde erkendt, ikke alene 
af de »palingenetiske«, fra Forfædrene nedarvede Karakterer, 
men i lige saa høj Grad af de »cenogenetiske« Karakterer, op” 
staaede som »Nydannelser« under Udviklingen. Af denne og 
andre Grunde finder man allerede for en Snes Aar siden udtalt, 
at d. b. G. ikke har Krav paa at betegnes som en arsemnen dte 
for det foreliggende har denne Indvending dog ikke større Be- 
tydning, idet stadig de palingenetiske Bygningsforhold platte 
påa samme Maade. 
Som velkendte Tilfælde, paa hvilke »Loven« ladér sig an- 
” vende, kan nævnes: Fjerstjernernes stilkede Larvér, Nudibran- 
chiernes og visse snyltende Snegles skalklædte Larver, de snyl- 
tende, lemmeløse Krebsdyrs ganske forskellige Ungdomsstadier, 
Sbibberes Rejestadie, Insektembryonernes ora Abi grrenEp SETE 
Halefinnens Dannelse hos Benfiskene, Øjestillingen hos Flynde 
