XVII 
sen af nye, Arterf med Begrebet Variation. Eksperimentelle Stu- 
dier har vist, at dette rummer meget heterogene Bestanddele: 
1) De af de ydre Kaar foraarsagede ,,Modifikationer", I: den 
givne Konstitutions Reaktion med de givne Kaar. Disse har i intet 
Tilfælde vist sig arvelige og kan saaledes neppe danne Grundlaget 
for Artsdannelse i Naturen. 2) ,,Mutationerf I: stødvise Ændringer 
i den paagældende Organismes Reaktionsnorm. Om saadanne Mu- 
tationer overhovedet forekommer, er endnu omstridt. De Vries 
Oenothera-Mutationer, der gav Anledning til hele Mutationsteorien, 
har navnlig ved HeribertNilsson's ogRenner's Undersøgel- 
ser vist sig at bero paa indviklet Bastardspaltning. Alle øvrige be- 
skrevne Mutationer er enten opstaaet i sikkert urent Materiale, eller 
e stammer fra tilsyneladende ,,renef Kulturer (der findes dog ingen 
absolut sikker Prøve paa en Kulturs Renhed 3: Homozygoti), men 
er i saa Fald altid recessive overfor Stamformen; de kunde altsaa 
tænkes at bero paa et heterozygot, men ved fuldstændig Dominans 
som saadant uerkendeligt, Individs Afspaltning af den homozygote 
recessive Form. otsy mener derfor, i Modsætning til Flertallet 
af Geneticere, at maatte bestride Mutationers Eksistens i hvert Fald 
yk 
her Former, som er saa overordentlig forskellige fra Ophavsorga- 
nismerne, at de, bestemt af en Systematiker, vilde blive heaført til 
andre Arter, ja endog Slægter end de, hvorfra de stammer. Kryds- 
ningen Antirrhinum majus X 4. molle og visse Pileartskrydsninger 
er fremragende Eksempler. 
Kan saadanne faktiske Nykombinationer danne Udgangspunkt 
for Dannelser af ny Arter? 
En linnéisk Art er meget langt fra at være en Enhed; den rum- 
mer en Mængde Biotyper,. og fortrinsvis disses Bastarder, der kun 
i Praksis skal opfylde den Betingelse at ligne hinanden mere, end 
de ligner andre, og producere Afkom af samme ,,Art" 
En Artsdannelse vil altsaa kunne finde Sted efter en Artskryds- 
g, saafremt en Selektion griber ind og isolerer en Gruppe ,i 
alt væsentligt overensstemmende" Nykombinationer. En saadan 
Selektion, der altsaa — i Modsætning til Darwins Selektionsbegreb, 
er skulde virke nyskabende — blot fjerner det store Flertal af de 
nydannede Former og derved isolerer en særlig Gruppe (eller flere), 
kan eksperimentelt saare simpelt foranstaltes ved blot at borttage 
II 
