156 
Mendel vundne Synspunkter, men var dog ingenlunde identisk 
med dem, som vi straks skal se. Weismann's Ideer var baserede 
paa den efter Oscar Hertwig's grundlæggende Undersøgelser 
over Befrugtningen uddybede Indsigt i Cellekærnernes Forhold ved 
Kønscelledannelsen; og Weismann saa i Kærnetraadene (Kromo- 
somerne) Dannelser, der skulde opfattes som Bærere af Anlæggene 
til arvelige Karakterer. Mendel derimod var gennem sine langt 
ældre — men ganske vist af alle fuldstændig oversete — Eksperi- 
menter, og uden nærmere Kendskab til Befrugtningens og Køns- 
celledannelsens Detailler, naaet til sin Opfattelse, at , Karakterer" 
fra de to Forældre, efter først at være bragte sammen ved Af- 
kommets Grundlæggelse, vil kunne kombineres frit hos Børne- 
børnene. 
Mendel og Weismann var vel begge væsentlig morfologisk 
tænkende Forskere; men medens den førstnævnte mere vagt (og 
rigtigere) opererede med Begrebet , Karakterer" som nærmeste En- 
heder, havde Weismann en helt anden Opfattelse, idet han -— i 
det mindste indtil sine seneste Aar — regnede med Organer el- 
ler rettere sagt ,selvstændig varierende" Vævsdele (Cellegrupper) 
som Enheder ved Arvelighedsfremtoningerne. Weismann betragter 
en Kønscelles Konstitution (for saa vidt vi her udelukkende skal 
tage Hensyn til det, vi i Nutiden kalder dens Anlægspræg) som 
bestemt ved en talløs Mængde af smaa selvstændige Anlæg, der 
hver især vedrører Beskaffenheden af en given lille Del i det 
Legeme, som udvikles af den paagældende Kønscelle (naar den ved 
Befrugtningen forenes med en anden). 
Man forstaar let, at en saadan Opfattelse glider jævnt over i 
den Tanke, at de paagældende Anlæg er selvstændig levende 
Dannelser, der paa en vis Maade giver Kønscellerne, resp. det be- 
frugtede Æg, en Slags Mosaik-Beskaffenhed af stærkt sammentræng! 
Natur, saa at sige ,prospektivt" svarende til den fuldt udviklede 
Organismes sammensatte Beskaffenhed —- sammensat som den er 
af talrige Organer, Vævsdele resp. Cellegrupper. Det vilde føre alt- 
for vidt at- gaa nærmere ind paa Weismann's Spekulationer an” 
saaende disse selvstændig tænkte Anlægs Konkurrence og Kamp 
under Individets Udvikling, Spekulationer, der viser tydelig Paa" 
virkning fra Roux's Ideer om en »Kampf der Teile" i Organismen. 
Erkendelsen af erhvervede Egenskabers Ikke-Arvelighed, i For 
