158 
trængte frem til de almen-biologiske Diskussioners Centrum. Ja 
endog i engelske Lærebøger fra den allernyeste Tid staar Weis- 
mann — og ikke Galton — anført som Opfattelsens Fader! 
(Aristoteles var længe glemt!) 
Weismann's Syslen med Selektionstanken og Kimplasma-Læ- 
ren førte sluttelig til Tanken om , Germinal-Selektionf. Kimplas- 
maet, som skulde bestaa af selvstændige Anlæg, tænkte som Smaa- 
legemer, skulde være fuldstændig uafhængigt af det Legeme, som 
bar det. Dette udtrykkes ved, at det enkelte hele Individ, Dyret, 
Mennesket, som det gaar og staar, er sammensat af to Ting, ,,Kim- 
plasma" plus ,Somaf. Somaet (altsaa Kroppen -- Kimplasmaet 
i den) udvikles forskelligt alt efter Kaarene, i mer eller mindre 
nøje Tilpasning til disses Forskellighed, og naar ændrede Kaar el- 
ler ændret Levevis medfører Forandringer i Somaet, skulde saa- 
danne af Somaet ,, erhvervede Egenskaber" slet ikke paavirke Kim- 
plasmaet. I alt dette er en væsentlig Grundtanke utvivlsomt rigtig. 
Og det er lige saa rigtigt, at man kan finde Paavirkninger, der 
direkte har mere eller mindre forandrende Indflydelse paa. ,Kim- 
plasmaet", hvad enten de saa ogsaa virker paa Somaet eller ikke. 
(De i vor Tid mest kendte Eksempler herpaa er den amerikanske 
Zoolog Tower's Resultater af Hede-Paavirkningsforsøg med Kar- 
toffelbiller). 
Men Weismann kunde ikke nøjes med dette; just Betragt- 
ninger over Typeforskellighederne mellem Organismerne i efter 
hverandre følgende geologiske Lag, saa vel som andre Betragtnin- 
ger over Nedstamningslærens Problemer, førte ham til Antagelsen 
af ydre -Kaars udvælgende Virkning, ikke blot paa Individerne ien 
Bestand (,Personal'-Selektion), men ogsaa paa Kimplasmaets 
tænkte selvstændige, levende Smaalegemer, altsaa Anlæggene i 
Kimplasmaet — deraf Navnet ,Germinal"-Selektion. Under for- 
skellige ydre Kaar, der jo selvfølgelig indirekte maatte ytre sig 
gennem Somaet, skulde nogle af Kimplasmaets Elementer firide 
bedre Betingelser end andre; nogle vilde trives, forøges, vinde 
Overhaand, medens andre vilde komme daarligere fra det, alt set 
i Analogi med Naturforholdenes udvælgende Indflydelse paa de 
mere eller mindre forskelligartede Organismer i en Flora eller Fauna, 
resp. i en Bestand. 
Derved aabnes Døren jo dog alligevel for allehaande Paavirk- 
