253 
Der er, for saa vidt angaar de Snyltefluer, hvis Larver er enlige, 
i Reglen et vist Forhold imellem Snylterens og Værtens Størrelse, 
Saaledes at en Snylteflue, der udviklés saavel 'i store som smaa 
Værter, angriber disse paa forskellige Udviklingstrin. Den lille Fri- 
valdzkia distincta Meig., hvis Larve om Efteraaret er en almindelig 
Snylter hos mindre Sommerfuglearters Larver, smaa Maalere 0. lign., 
udvikles ogsaa i Larven af Sphinx pinastri L., men Larverne af 
denne Art er, naar de angribes, saa unge, at de i Størrelse ikke 
Oovergaar de smaa Maalerlarver. 
Hos de Snyltefluer, hvis Larver lever i Antal i samme Vært, 
er Forholdet anderledes. Af Viviania cinereas Larver findes der 
indtil en halv Snes Stykker i de store Værter (Procrustes coriaceus 
L., Carabus violaceus L., C. hortensis L.), men i de mindre Løbe- 
biller, hos, hvilke den ogsaa snylter (Amara aulica Pz., Broscus 
Cephalotes L., Calathus erratus Sahll., C, fuscipes Goeze, Harpalus 
ruficornis Fabr., H. rubripes Dufschm., Pterostichus niger Fabr.!)), 
kun en enkelt. Da Snyltefluen imidlertid ikke anbringer sin Yngel 
umiddelbart paa Værterne, afhænger Afgørelsen af, hvor mange 
Larver, der udvikles i hver Vært, dog neppe af Fluen selv, men 
Simpelthen af, hvormange Snyltere Værten efter sin Størrelse kan 
afgive Ernæring til. Dog bestemmes hos de Arter, der lægger Æg 
direkte paa Værterne, Antallet af de Æg, der lægges paa hver 
Vært, indenfor visse Grænser af Værtens Størrelse. Winthemia- 
Årterne lægger saaledes et meget stort Antal Æg — indtil henimod 
Hundrede — paa Sphinx-Larver, men kun ganske faa paa de min- 
dre Sommerfuglelarver, i hvilke de ogsaa snylter. 
Ogsaa paa anden Maade kan Værtens forskellige Art fremkalde 
en Forskel i en Snylteflues Forhold overfor forskellige Arter. Saa- 
ledes anbringer Tachina larvarum L. Æggene umiddelbart paa 
Huden af de fleste af sine Værter, enten denne er næsten nøgen 
Som hos Zygaena-Larverne eller stærkt behaaret som hos Larven 
til Macrothylacia rubi L.; men hos Larverne til Acronycta auricoma 
F. og ÅA menyanthidis View findes Æggene altid klæbede til Haa- 
rene i nogen Afstand fra Huden. Hvad der er Anledningen til, 
at Æggene hos disse to Værter anbringes paa et andet Sted end 
det <t sædvanlige, er for Tiden uforklarligt. Tætheden af Værtens Be- 
Dj lagttagelsen af Vivianiens Forekomst hos de fleste af disse smaa Løbebiller 
skyldes Lærer J. P. Kryger. 
