334 
Hi 
Om Rhizomet hos Sanseviera guineensis Willd. 
(Hertil Tab. IV, Figg. 1 og 2). 
Slægten Sanseviera Thunb., hvoraf særlig S$. guineensis (L.) 
Willd. og $. cylindrica Boyer ere bekendte Væxthusplanter, har 
været anbragt noget forskelligt i systematisk Henseende. Den først- 
nævnte, hvormed vi her særlig skulle beskæftige os, opfattedes af 
Linné som en AlLletris (A. hyacinthoides, var. guineensis), altsaa 
som en Haemodoracé; Willdenow anbragte den under det Thun- 
bergske Slægtsnavn nærmest ved Dracaena; Endlicher sætter den 
i Subordo Al/oineae sammen med Aloé og Yucca, Lindley nævner 
den under Liliacé-Afdelingen Hemerocalleae, som han netop ad- 
skiller fra Aloineer og Asparageer; Baker, Liliaceernes Monograf, 
anbringer den i Familien Asparagaceae, altsaa igen nær ved Dra- 
caena, Baillon sætter den (under det gamle, Medikus'ske Slægts- 
navn Acyntha fra 1786) sammen med Liriope Lour. (= Ophio- 
pogon) og Peliosanthes Andr. i Gruppen Ljriopeae, og i Engler 
og Prantl finde vi den i ,,Nachtråge" under Dracaeneae, efterat 
den i den første Familiebehandling havde figureret under Ophio- 
pogoneae, hvorhen den ogsaa var stillet af Hooker & Bentham. 
Uden nu at gennemgaa yderligere den systematiske Litteratur kunne 
vi altsaa fastslaa, at Sanseviera iblandt Liliiflorerne har sin Plads 
i Nærheden af Dracaenoideerne, hvor de nyeste Forfattere ansé 
det for rettest at anbringe den. 
I anatomisk Henseende har Slægten i Tidens Løb ikke været 
Genstand for saa mange Undersøgelser; i den ældre Lære- 08 
Haandbogslitteratur er den bedst kendt paa Grund af de ejendom” 
melige, næt-skrueformet fortykkede, aabenbart som Vandbeholdere 
fungerende, parenkymatiske Idioblaster i Bladets Mesofyl; de stærke 
Sejbaststrænge i Bladene have ogsaa været Genstand for Under- 
søgelser"), da de anvendes teknisk; men meget andet er neppe 
nåjere studeret og bl. a. ikke Rhizomet. I den nyere Tid er der I 
Wien publiceret en Del gode og detaillerede, anatomisk-systematiske 
Studier over forskellige Liliiflorafdelinger; deriblandt et af Zwei- 
!) Cfr. Wiesner: Rohstoffe des Pflanzenreichs, II, 1903; p. 397. 
