351 
saa her. Cilierne i livlig Bevægelse uden omkring Kolonien. Fjer- 
cilierne var strakt lige ud, radiært fra Kolonien og stod nogen- 
lunde roligt; men ud ad dem gik en livlig Bevægelse som af 
fine Bølger. Selve Cilierne bølgede sig og viste sig altsaa meget 
flexile i Modsætning til f. Eks. Eudorina's Cilier, der er stivere 
og aldrig viser sig bølgede; men formentlig har de fine Sidehaar 
forøget Indtrykket af Bølgebevægelsen. Selve Haarene kunde for- 
øvrigt ikke skelnes. Piskecilien saas strakt ud i tangential Retning 
og ligeledes i livlig Bevægelse, men ofte forsvandt den, idet den 
svingede ind omkring Cellen. Heller ikke kunde man se nogen 
Tykkelsesforskel mellem en nedre og en øvre Del af Piskecilien, 
muligvis fordi den fine Pisketraad slet ikke kunde ses. 
Som Lyskilde anvendtes en lille elektrisk Buelampe. Det stærke 
Lys, der samledes paa Præparatets Draabe, medførte ofte en saa 
stærk Varme, at Algerne dræbtes deraf. Man saa da, hvorledes 
hver Celle strakte sine to Cilier lige fremad, hvorefter de med 
et brat Knæk afkastedes. Det viste sig nu, at de to Cilier var 
omtrent lige lange; dog var Fjercilien kendeligt den længste. 
I Afsnittet om Hylsteret hos Synura er det allerede omtalt, 
hvorledes det lykkedes ved et let Slag paa Dækglasset at faa 
enkelte Celler isolerede af Kolonierne, saa at man kunde se dem 
Svømme omkring enkeltvis. Som Tavle V, Fig. 7 viser, bevægede 
Cellen sig da i en Cirkel med den brede Ende med Cilierne 
forrest.  Fjercilien er strakt lige frem fra Cellen, medens Piske- 
cilien sidder paa den Side af Cellen, der vender bort fra Cirkel- 
bevægelsens Centrum. 
Fjercilien frembringer aabenbart et Træk fremad i Cellen, Piske- 
cilien derimod et Tryk i en Retning modsat den, ud i hvilken 
Cilien er strakt. Resultanten vil da blive en Kraft, der virker 
skraat til den ene Side paa Cellens forreste Ende, og dens Virk- 
ning vil vise sig som en Cirkelbevægelse af Cellen. 
En levende Koloni bevæger sig gerne livligt fremad, og ofte 
i en bestemt Retning. Dog standser den af og til, gaar maaske 
lidt til den ene eller den anden Side, men fortsætter atter i samme 
Retning. Imidlertid drejer den sig samtidig rundt, snart til den ene, 
snart til den anden Side, saa det ser ud, som den trillede af Sted. 
Hvorledes Cilierne nu bevirker denne Bevægelse, er det vanske- 
ligt at forestille sig i sine Enkeltheder. Idet man maa antage, at 
