XIV 
Argyropelecus olfersi, Cuvier er udpræget mere oceanisk end 
Årg. hemigymnus, idet den ikke er taget indenfor 1200 Meter Kurven. 
Det største hidtil kendte Eksemplar, 96 mm (exclusiv Caudalfinne), 
er fanget af Havundersøgelsesdamperen , Thorf i Biscaya-Bugten. 
Dens Nordgrænse for almindelig Forekomst ligger tilsyneladende 
omkring 51" N. Br., Grænsen for dens Yngleomraade lidt sydligere. 
Mere undtagelsesvis føres Eksemplarer til Islands og Norges Kyster. 
Dens vertikale Udbredelse falder i alt væsentlig sammen med Årg. 
hemigymnus. Efter det foreliggende Materiale at dømme synes 
dens Forekomst om Dagen at ligge 3—400 Meter (6 —800 M. Wire) 
under Overfladen. 
Sternoptyx diaphana, Hermann er en ret sydlig Form. Det 
8 
Den er se fra eee tværs over Atlanterhavet 
eg" 
elle 20" og 40"? N. Br. 58" V. L. Materialet V. for , 
der stammer fra aeg srnle udelukkende smaa Størrelser. 
(Afhandlingen er i sin He rykt i: Report on the Danish oceano 
saksen Expeditions 1908—10 to the Mediterranean and adjacent 
0.3, Vol. 1: (Biology), A. 2.1915). 
on i Dan. Richard Ege sa en foreløbig Meddelelse om: Mindre 
kendte respiratoriske Medi 
Den atmosfæriske Lufts EL bnaietalig er forbavsende konstant. 
Meget indgaaende Analyser har vist, at den indeholder 
20,93 %/o Ilt, 
0,03 ”/o Kuldioxyd, 
79,04 ”/o Kvælstof (og lign. Luftarter). 
Denne Sammensætning vil man finde overalt i den fri Luft, hvad 
enten Analyserne hidrører fra Midten af en Storby, hvor det stadige 
Iltforbrug maa være uhyre, eller fra Luften over de store Oceaner, 
hvor SE et maa være minimalt. 
iationer, der kan findes, beløber sig højst til nogle faa 
Hundredodeles rocent. 
De Midler, hvorved Forbruget udjævnes — ved Diffusion, men 
navnlig ved HU ka kainde nger — maa altsaa være saa kraftige og 
saa fuldstændige, at der saa at sige ikke er Mulighed for, at Atmos- 
færens Sammensætning kan variere fra Sted til Sted 
Men dette gælder naturligvis kun om Forholdene i den fri At- 
mosfære. Ganske anderledes stiller Sagen sig, hvor Talen er om 
smaa — mere eller mindre isolerede — Luftmængder. Saadanne 
isolerede Luftmængder finder vi først og fremmest i Jorden; Jord- 
bunden er porøs, og i dens talrige Porer og Hulrum findes der Luft. 
Det er udelukkende takket være denne Luft, at vi træffer saa rigt 
et aerobt Dyreliv i Jordskorpen, som Tilfældet er. 
Men hvorledes er Jordluften sammensat? Hvad er det for en 
Atmosfære disse Dyr lever i? 
For at faa Svar paa dette Spørgsmaal har jeg foretaget Analyser 
