12 
Birk og Tjørn, og synes bl. a. at være en ret betydningsfuld 
Fjende af Frostmaalerne og Hibernia defoliaria L. 
Æggene afsættes i Reglen fortil paa Værtlarverne, Antallet af 
Æggene paa hver Værtlarve varierer fra ét til en halv Snes Styk- 
ker. Efter Snylternes Indboring ses der omkring Æggets og Ind- 
boringshullets Rande mørktfarvede Pletter (Fig. 2). Værten for- 
pupper sig undertiden med Snylteren i sig, og i saa Fald ses det 
Sted, hvorfra Tragten udgaar, som en mørk Plet paa Puppen. For- 
pupningen foregaar hyppigst udenfor Værten. Pupperne overvintrer, 
og Fluerne kommer frem næste Foraar. Arten har altsaa kun én 
Generation om Aaret. I hver Værtlarve kommer kun en Snylter 
til fuld Udvikling. 
Klækningen af denne Art har voldet meget store Vanskeligheder; 
flere Aar i Træk døde alle Pupperne under Overvintringen, og 
først i Foraaret 1915 lykkedes det Lærer J. P. Kryger at faa 
Snyltefluen bragt til Udvikling. 
Pelatachina tibialis Fl. 
Udvikling. 
Larven 1 ISte og Z2Zdet Stadium: Ukendt 
3die Stad.: Længde indtil 16 mm. Paa Forrandene af 2.—1 1. 
Led og Bagrandene af. 4.—11. Led Rækker af smaa Torne; 12. 
Led med et Bælte Torne. Mundkrogene korte, Spidsen slank og 
bøjet, Roden meget plump, for og bagtil med brede Udvækster. 
Inderranden med en afrundet Tand. Mundkrogene og de forreste 
Svælgplader omtrent lige lange; de bagerste Svælgplader omtrent 
tre Gange saa lange som Mundkrogene (Fig. 10).  Forspirakler 
mangler. Bagspiraklerne stærkt fremstaaende og tæt sammenstil- 
lede. Rammen er sort og omslutter et større Antal noget frem- 
staaende Felter, der hver indeholder nogle meget smaa Knopper. 
Disse er afrundede og hyppigt samlede i smaa Grupper (Fig. 11). 
Tøndepuppen (Fig. 12): Længde 6'/2-—9 mm, Bredde 3!/2—4 
mm. Omridset omvendt ægformet, Forenden afrundet, Bagenden 
trukket ud i en Tap, der paa Spidsen bærer de stærkt fremstaa- 
ende og divergerende Bagspirakler. Oversiden flad, Undersiden 
stærkt hvælvet. De forreste Leds Sider svagt kølede. Forspirakler 
