XVIII 
Den bestaar især af en Del Krebseformer: Mysis relicta, Ido- 
thea entomon, Gammaracanthus lacustris, Pontoporeia affinis, 
Limnocalanus grimaldii ; hertil slutter sig Hornulken (Cottus qua- 
dricornis) og Ringsælen pine hispida), som dog ikke findes i 
nogen svensk Indsø, men derimod i Østersøen, den botniske Bugt 
Saima og Ladoga. Ålle disse EAEDANS har deres Hovedudbre- 
delse mod Nord og Øst, men er .sjældne eller savnes helt mod 
Vest; de opfattedes af Sven Lovén og opfattes stadigt som ind- 
vandrede til det skandinaviske Omraade fra Hvidehavet, da dette i 
ind gennem det brede mellemsvenske Sund. Saltindholdet har 
sikkert ikke været stort, ialffald ikke i de østlige Dele af 
Ishav, og det har været let for Formerne at afpasse sig til de For" 
hold, som blev budt dem under Ancylustiden, og de findes nu til- 
age som Relikter fra Ishavstiden 
I sine Undersøgelser over der: kasp. Havs Fauna omtaler G. O. 
Sars 1893 en Del Former som nær beslægtede med disse glacial- 
ma arine Relikter, men mener, at der dog er saa store Afvigelser, at 
vist, at de enkelte Arters Variationsvidde er langt større, end man 
tidligere antog, saa at den hidtidige Opfattelse af de kaspiske Dyre- 
ormers systematiske Stilling maa ændres noget. Han gennemgaar 
i sin Afhandling de enkelte af de i det kasp. Hav fundne Relikt- 
rimer: 
Af Idothea.entomon havde Sars opstillet en særlig Art for det 
kasp. Hav p. Gr. Dyrenes smalle Kropform. Ekman har nu 
EDSer Idothea”er Re Vånern, Våttern, Nordishavet og det kasp. 
v og viser, at Dyrene varierer meget stærkt, men de forskellige 
ane synes at gaa jævnt over i hinanden, og der er ingen 
Grund til at betragte Formen fra det kasp. Hav som en særlig Art. 
Den Gammaracanthus loricatus, som fandtes i det kasp. Hav, 
mm, for det kasp. Havs Flrmer 36—40 mm og for Former fra 
Nordishavet 56—58 mm. Ogsaa andre Forskelligheder synes at 
vise, at Formen er en Mellemform mellem den marine Hovedart 
og den fra Indsøerne, netop hvad man kan vente sig af en Brak- 
vandsform 
Sars fienkrør en Portopnnig fra det kasp. Hav, som han mente 
" var beslægtet med Pontoporeia affinis, men dog maatte sager som 
en særlig Årt; han fremhæver især, at Øjenstørrelsen €e saa for- 
skellig. Ekman har undersøgt en Mængde Former af eller oe) 
affinis fra Våttern og fundet, at Øjenstørrelsen altid varierer stærkt. 
