XIX 
Den kan hos Dyr taget paa dybt Vand være halvt saa stor som hos 
Kystformen, noget, der maaske er en ne af an formindskede 
Lysmængde paa Dybet. Naar Formen fra det kasp. Hav h ar Saa 
meget smaa Øjne, er det sadvvatigt > at det skyldes de langt større 
Dybder, den færdes paa. Foruden disse Dyr lever i det kasp. Hav 
ogsaa andre, som er nær beslægtede med de arktisk-marine. Fra 
den stakes ere culata kan de to kasp. Former: Mysis caspia 
og microphthalm fore endvidere er ER Copepoden Limnocala- 
nus grimaldii id højere Dyr Fisken Luciotrutta leucichtys samt 
Sælen Phoca hispida i de nordlige Have, men dog maa opstilles 
som en Underart. 
Østersøbækkenet og det kasp. Hav rummer Å klemt gepii den 
samme Række Reliktdyr, og aen er i flere lde, ikke saa om- 
dannede i det kasp. Hav som i Østersøen og de nordeuropæiske 
Indsøer, men ligner mere Saale fra Nordishavet, nogét, der 
sikkert skyldes det kasp. Havs større Saltindhold. 
Da det har vist sig, at ialtfald én af Formerne: Limnocalanus 
grimaldi, ikke er i Stand til at brede sig gennem Flodløb eller ved 
passiv Transport, er der efter Ekmans Mening ingen Grund til 
at antage, at noget saadant har fundet Sted. 
Han drager derfor følgende Slutning af sine Undersøgelser: Paa 
Grund afOverensstemmelsen mellemReliktfaunaen 
idet kasp. Hav og Østersøbækkenet kan man, set fra 
et zoogeografisk Synspunkt, ikke afvise den Slut- 
ning, at det kasp. Hav engang har staaet i direkte For- 
bindelse med Ishavet, og at denne Forbindelse maa 
henlægges til en AFG set ie sen Tid, et interglacialt 
eller senglacialtTids 
Dr. phil. J. C. Nielsen rødrkd en lagttagelse over Helicobosca 
muscaria's Forplantning og refererede i Forbindelse hermed nogle 
nyere Arbejder over Muscidernes Biologi 
Helicobosca muscaria Meig. er en Sarcøphaga Form, hvis Larv 
lever i Snegle (Helix arbustorum L., H. pisana L., H. nemoralis Mill. 
og H. pomatia L.). Arten .er' vidt udbredt i Europa, men er intet- 
steds hyppig, og dens Udvikling og Biologi er derfor endnu kun 
lidet kendt; det maa dog efter H. Schmitz's Undersøgelser (Zeit- 
schrift fir wiss. Insektenbiologie, VI, 1910, S. 107) anses for givet, 
at Larven ikke er Snylter, men udvikles i døde Snegle. 
Den 13. August 1915 fandt Lærer J. P. Kryger i Grib Skov 
en Helicobosca-Hun, som han anbragte i et Samleglas; her fødte 
den, forinden den døde, en enkelt Larve, der udmærkede sig ved 
sin Størrelse. Fluen var c. 11 mm lang, hvoraf Halvdelen faldt paa 
Bagkroppen, og Larven maalte c. 7 mm. Efter Fødslen faldt Fluens 
Bagkrop tuldstændig sammen og re eg som Papir, saaledes at 
den havde været helt udfyldt af Larv 
Det er bekendt, at rs url seleg er levendefødende, pe at de 
