87 
yderste Hjørne laa et anseligt bageste F. palatinum, udadtil om- 
sluttet af en Benbro dannet af Udvæxter fra Overkjæbebenet og 
Ganebenet, svarende til Krybdyrenes Tværben?%); Ganens Bagrand 
var dannet af en opstaaende fortykket Kant. Prc. ectopterygoidcus 
manglede saa godt som helt. Kindbuen var buet udad og opad, 
paavirket af Masseter og især af Temporalis med dens Seneblad, 
men kun i ringe Grad af Næsemuskler; Kindbenet var stort, dan- 
nende det meste af Kindbuen, strækkende sig langt frem, stødende 
til Taarebenet, og langt tilbage, hen under Prc.zygomaticus sqvamæ, 
der var stærk; et Foramen malare fandtes ikke. Underkjæbens 
Ledflade paa Sqvama var en flad lille Skaal, bagtil begrændset af 
en lille fri Prc. postglenoideus. Prc. posttympanicus squamæ var 
en ret kort, men stærk: Udvæxt, hvælvet over den ydre Øregang. 
Pre. jugularis var kort, tapformet, rettet lige nedad. Nakke-Led- 
knuden var kun svagt udbuet, rettet lige bagud. Os interparietale 
var anseligt. De fleste af Hovedskallens Sømme vare aabne endnu 
i Alderdommen. Underkjæben var lang og ret lige, med kun svagt 
nedadbuet Underrand, med Ledhovedet kun lidt løftet over Tæn- 
dernes Linie, med stor Prc. coronoideus, men med lille, simpelt 
pladeformet Pre. angularis; Ledfladen paa Condylus var lille, 
næsten flad, kun svagt hvælvet. Det forreste Tungebenshorn naaede 
op til Hjernekassen, og dets Grund var ikke udbredt. 
Heller ikke i Skelettet af Krop og Lemmer har der været 
nogen større Afvigelse fra Grymæomys, bortset fra, at Pungben 
har manglet, og at Lægbenet ikke har været i Forbindelse med 
Laarbenet og med Seneknogle, der har gledet paa dets øvre Ende, 
men foroven har været overdækket af Skinnebenet, og at Foden 
ikke har været særlig uddannet til Klatring og derfor ikke har 
haft modsættelig kloløs Tommel, ikke har haft 2den og 3dje Taa 
forkortede og svækkede, kortere end 4de. 
I Hvirvelraden har der været 7 Halshvirvler, omkring 20 Ryg- 
hvirvler, 2 Bækkenhvirvler og mindst 30 Halehvirvler. Alle Hvirv- 
lerne, ogsaa Bækkenhvirvlerne, vare indbyrdes frie. Ringhvirvelens 
>Krop« var, hos voxne Dyr, fast forbenet i ét med Hvirvelens Side- 
Dele; Ledfladen for Nakke-Ledknuden var en ret flad Skaal. Taphvir- 
velen havde en lille spids tapformet Prc. odontoideus; dens Torntap 
Var anselig, kamformet. Alle Halshvirvlerne vare korte, men ret 
brede, deres Kroppe stødende sammen i næsten plane Flader, Tvær- 
