II 
europæiske »Cayluxotherium«, af Gruppen »Cayluxotheriini«. Den 
kjendes efter en ret fuldstændig Hovedskal uden Underkjæbe; af 
Tænderne ere de fem bageste i hver Overkjæbe tilstede; af de 
andre findes kun meget lidt; men deres Gruber oplyse noget om 
dem. Hvis Tydningen af de fem bageste Kindtænder som p3-— 
m3 er rigtig, staar Slægten i et Par Henseender paa et lavere 
Trin end alle Familiens andre Slægter, om hvem Tandsættet ellers 
i høj Grad minder: m3 er veludviklet, medens den hos de andre 
er stærkt vantreven, kun tilstede i Underkjæben eller helt for- 
Svunden, idet de foranstaaende Tænder have taget Magten; p3 har 
en Mellemform, der nærmer sig stærkt til Smalform, medens den 
hos de andre er udvidet til nærmest at have Bredform; og de 
bredformede Kindtænders indbyrdes Størrelseforhold er lidt nærmere 
ved det sædvanlige, idet p4 er mindre end ml, og mi! er mindre 
end m2, medens hos de andre p4 er den største, og de følgende 
Tænder aftage i Størrelse, mere eller mindre iøjnefaldende. Hvad 
der ellers kjendes af Tænder og Hovedskal, synes meget at minde 
om de oprindeligste af de andre Slægter, Elephantulus. 
Fælles for Familiens andre Slægter, der alle tilhøre Nutiden, 
er en Række høje Egenskaber, hvori de staa som en Slags Mod- 
Sætning til Cladobatiderne. — Som nævnt have de en Egenhed 
i de bredformede Kindtænders indbyrdes Størrelseforhold og Tal, 
Sikkert Følge af, at Kindmusklen har været brugt mere i Forhold 
til Tindingmusklen, og at derfor de Tænder, der ere nærmest under 
Kindmusklens Paavirkning, ere voxede mest; m 1, der hos Clado- 
bates sædvanlig er den største af Tænderne, langt større end p4, 
Omtrent som m2, har mistet Overmagten, og p4 er bleven den 
Stærkeste, medens den bageste Tand i Rækken, m3, er vantreven, 
oftest forsvunden, og p3, der hos Cladobates nærmest har Smal- 
form, med svage Minder om Mellemform, har Tilbøjelighed til at 
udvide sig til fuld Bredform; selv p2, der undertiden ligesom hos 
Cladobates har Smalform, er oftest udvidet til at have mere eller 
mindre tydelig Bredform. Ogsaa i Mælketandsættet er denne Til- 
bøjelighed til Udvidelse af de forreste Kindtænder i høj Grad paa- 
faldende, — Vist som Følge af Paavirkning baade af de højkronede 
Kindtænder og af M. plerygoideus internus, der tildels udspringer 
Paa dets bageste yderste Hjørne, har Ganebenet udvidet sig bag- 
til, udbredt sig i en fri Rand tilbage under den forreste Del af 
