ke 
(Macroscelididæ.) 
tagen Iste, ere tagne saa ligelig i Brug, at de ere blevne næsten 
ens i Længde og øvrige Uddannelse. 
Macroscelides (M. typicus (proboscideus) etc.) staar paa et lidt 
højere Trin end Elephantulus. Kronen af øvre i3 er udfliget i to 
Spidser, ligesom Kronen af øvre Hjørnetand. Trommehulen er 
meget stærkt opsvulmet og har udvidet sig i Squvama og Pars 
mastoidea, der ogsaa ere stærkt blæreformet opsvulmede, tryk- 
kende deres Omgivelser. 
I anden Retning fra Elephantulus afviger Petrodromus (med 
Cercoctenus). Dens nedre Fortænder ere alle udfligede i to Spidser, 
mere eller mindre tydelig. Af Haandfladens Trædepuder er den 
ydre bageste bleven større, men Puden ved Grunden af Iste Fin- 
ger er forsvunden. Iste Taa er helt forsvunden; som Minde om den 
findes kun en ubetydelig lille Ende af Iste Mellemfodsben. 
Rhynchocyon, af Gruppen Rhynchocyonini, maa have sin Op- 
rindelse fra Macroscelidider, der have staaet lavere end Elephan- 
lulus; dens Stamformer have (snarest) haft veludviklet dolkformet 
øvre Hjørnetand (det er ikke helt sikkert, at den dolkformede 
øvre Hjørnetand ikke er en Nydannelse, en ny Omformning af en 
tidligere vanslægtet Tand; at Hjørnetanden i Mælketandsættet er 
tospidset, mere formet som Forkindtand, kunde maaske tyde der- 
paa); de have neppe haft Hinde-Aabninger i Ganen; de have haft 
veludviklet Albueben og Tæer med andre Længdeforhold, med 3dje 
Taa længst og de andre Tæer mere uens i Længde. Den har op- 
hørt at bruge de øvre Fortænder, der ere vantrevne og forsvundne, 
undertiden med Undtagelse af en ganske lille i3. De nedre For- 
tænder have alle faaet Kronen udfliget i to Spidser; de tilsvarende 
Mælketænder have endogsaa faaet hver tre Spidser; og nedre 
Mælke-Hjørnetand har faaet det samme, skjønt den blivende nedre 
Hjørnetand nærmest er enspidset. Næsehulen er stærkt udvidet, 
dels af Sibenet, dels af Lufthuler; til Siden hvælver Næsehulen 
sig ud over den Grube, hvori Næsens nederste Muskler udspringe, 
bagtil udvider den Rummet mellem Øjehulerne, som den desuden 
skyder tilbage. Uregelmæssige Forbeninger ere fremkomne i Næse- 
brusken foran Næsebenets forreste Rand. En bred Prc. suprd” 
orbitalis findes, fortsat i en ret stærk Prc. postorbitalis, tildels 
udgaaende fra Issebenet. Fossa plerygoidea, der hos de andre 
Slægter er meget tydelig udviklet, med anselig Prec. ecloplery” 
