142 
(Erinaceidæ.) 
med en 7de Spids paa de øvre bredformede Tænder. Det der 
har udmærket de første Erinaceider fra de første Soricider, er 
deres stærkere Brug af Kindtænderne til Tygning; Kindtænderne 
ére blevne mere svære: De tre yderste Spidser påa de øvre 
bredformede Tænder ere vantrevne, Iste og 2den forsvinde saa 
godt som helt, men 3dje plejer at være tilstede, om end i ind- 
skrænket Stand; 4de og Ste Spids miste V-Formen og blive mere 
simpelt kegleformede; 6te og især 7de Spids blive mere fremtræ- 
dende, mere indbyrdes ens; snarest som gammel Arv findes sæd- 
vanlig en tydelig Mellemspids paa Bagranden af 6te Spids. Paa 
de nedre bredformede Tænder er forreste indre Spids tilbøjelig til 
at vantrives, saa at Kronen bliver firspidset. — En Egenskab, der 
dukker op i forskjellige af Insektædernes Grupper, Tilbøjeligheden 
til at bruge Kjæbernes forreste Tænder som Niptang, præger ogsaa 
hele Erinaceidernes Familie, men udvikles ikke i nogen paafal- 
dende Grad. Forreste Fortand, baade øvre og nedre, forstørres, 
og de følgende Tænder, foran p4, kunne vanslægte, mest iøjne- 
faldende for Hjørnetændernes Vedkommende, skjønt nogle af de 
forreste af dem synes til en Begyndelse at deltage i Udviklingen 
som Niptang. 
Tegn paa, at Erinaceiderne have deres Udspring fra de aller- 
oprindeligste Soricider, er, at de laveste af dem have et for Stør- 
stedelen særdeles veludviklet Mælketandsæt, med Tænder, der i 
høj Grad minde om Efterfølgerne, medens Mælketænderne hos de 
kjendte Soricider ere vantrevne og forsvundne. Et andet Tegn 
er, at alle Erinaceider have de nedre Trynemuskler mindre højt 
udviklede end hos de kjendte Soricider og Talpider; de paagjel- 
dende Muskler have vel skudt deres Udspring tilbage paa Kind- 
buen, men have ikke naaet Corpus squamæ, og Kindbuen har 
beholdt større Styrke end hos nogen af de andre; selve Kindbenet 
kan være forholdsvis stort, om end kun en lille Benplade dæk- 
kende Midten af Kindbuens Yderside, liggende udenpaa Prc. 
zygomatici fra Overkjæbe og Squvama. Et tredje Tegn er, at 
ingen af Erinaceiderne er uddannet særlig i Gravning: de bruge 
vel Hovedet som Løftestang og faa derfor stærke Nakkemuskler, 
der fremkalde stærk Nakkekam; men ingen af dem bruger Hjerné- 
kassen som Skovl, og den trykkes derfor ikke flad, som den er 
det, mere eller mindre, hos de kjendte Soricider og Talpider; 
