147 
. dens Omgivelser indskrænkes: p4 mister helt sin Bredform og bli- 
ver simpelt kegleformet, m2 svinder ind, og m3 forsvinder. I 
Underkjæben ændres Tandsættet paa lignende Maade, men mindre 
paafaldende: m1 voxer i mindre Grad, og m2 indskrænkes min- 
dre; men m3 forsvinder, og p4 faar helt Smalform. 
Dimylus er den af Slægterne, der staar paa det laveste Trin: 
m2 er endnu anselig forholdsvis og har i Tværsnit firsidet Om- 
rids. "Derimod har p4 allerede faaet simpel Smalform. 
Hos Plesiodimylus er m2 meget mere indskrænket, er i 
Tværsnit næsten tresidet. Men p4 har endnu "beholdt en indre 
Hælspids. Lidt af Ansigtets Knogler kjendes; Smuden synes der- 
efter at have været brugt som Brækjern. 
Hos Cordylodon er m2 endnu mere vanslægtet, er i Tvær- 
snit Sammentrykt ægformet, og de andre Bagkindtænder, baade 
ØVTE og nedre, ere i højere Grad afvegne fra de sædvanlige For- 
mer; og p4 har faaet simpel Smalform. 
Erinaceidæ,:%) 20) 
I. Øvre m1 ikke forstørret paa Bekostning af andre Tænder; p4 
har nærmest Bredform; m3 findes. 
A. Nedre i3 og p2 findes. Haarklædningen den sædvanlige. 
Gymnurini. 
I. Øvre og nedre Hjørnetand veludviklede, stærkt frem- 
staaende -for Omgivelserne. Øjehulens For- og Under- 
rand sædvanlig. 
a. pl findes. Halen lang. 
Gymnura. ; 
8. pl mangler. Halen kort. 
Podogymnura. 
. Øvre og nedre Hjørnetand indskrænkede, kun lidt eller 
slet ikke fremstaaende for Omgivelserne. Øjehulens For- 
og Underrand udvæltet. 
a. P3 veludviklet. 
Galerix. 
P3 indskrænket, vantreven. 
«. Øvre og nedre Hjørnetand noget fremspringende 
for Omgivelserne; pl findes. 
Hylomys. 
8. Øvre og nedre Hjørnetand ikke fremspringende 
for Omgivelserne; pl! mangler. 10? 
(AS; 
SF 
