153 
Kam, og Manubrium er frit; derimod er forreste Ribben, i Mod- 
sætning til Forholdet hos Talpa, stærkt udbredt. 1 Haandens 
Sener og Baand findes ingen nye Seneknogler. — Trynen er kun 
kort, men foroven pandsret med haard Hud, og ret bevægelig maa 
den være, at slutte efter dens stærke Muskler; men den bruges 
vist mindre selvstændig end hos Talpa, mere i Samklang med 
hele Ansigtet; den indeholder ingen Tryneknogle; derimod ere 
Randene af Hovedskallens Næse-Aabning meget mere omformede 
end hos Talpa; Snudespidsen er paafaldende fladtrykt, Mellem- 
kjæben trykket ud til Siden, næsten skovlformet fremstaaende 
under og paa Siden af Næsebrusken. — Det er ikke hele Hove- 
det, men væsenlig kun Ansigtet, der er brugt som Skovl. Hele 
Ansigtets Overside er trykket flad og presset nedad i Forhold til 
Hjernekassen, saa at Hovedskallens Axe viser et iøjnefaldende 
Knæk. Hjernekassen derimod er ikke trykket flad; men den har 
faaet en ejendommelig Form ved at være indeklemt mellem Hoved- 
skallens Ansigt og de stærke Nakke- og Skuldermuskler, der bagfra 
trykke imod den; den er bleven kort, men bred og høj, mindende 
noget om forskjellige gravende Gnavere som Spalaæ, Siphneus, 
Georychus. Nakkeleddet beholder omtrent sin Form; Knoglerne i 
Hjernekassens Bund blive ikke særlig brede; men Supraoccipitale 
udvides og hvælves, og dets Side-Del forbener fra et eget For- 
beningspunkt; Nakkemusklerne fremkalde en ret stærk Nakkekam, 
idet dens Dannelse neppe hindres af noget Tryk paa Hjernekassen. 
Hovedskallens Knogler faa en lignende Styrke som hos Muldvarpen 
08 smelte hurtig sammen, ogsaa de Knogler, der danne Tromme- 
hulens Ydervæg; særlig stærke blive Basioccipitale og Kilebens- 
Kroppene; Aarer og Nerver omsluttes af Knogle, mere end ellers; 
Årteria stapedia indesluttes saaledes i et Ben-Rør. — At Skulderen 
Stemmes mod Jorden, har paa Skulderbladet haft en lignende Ind- 
flydelse som hos Talpa, om end Enkelthederne ere blevne andre; 
Skulderbladet er blevet højt, smalt, formet som Støtte, med noget 
Opsvulmet øvre Rand, uden Prc. coracoideus, med delvis, foroven, 
vantreven Kam; forneden er Kammen derimod voxet, bleven paa- 
faldende stor, udbredt i en mægtig Acromion, alt i Modsætning 
til Talpa, vist Følge af, at Chrysochloris mere skubber med 
Skulder-Leddet end med Skulderbladets øverste Rand. — At Bæk- 
kenet stemmes mod Jorden, har ogsaa lignende Følger som hos 
