165 
slutte den forholdsvis lille Hjørnetand, at Mellemkjæbens Søm mod Over- 
kjæben ligesom løber vild mellem de tæt sammentrængte smaa Tænder, som 
den grændser til. Tandsættet maatte snarest være Ea at slutte efter 
Sammenligning med de ikke meget fjerne Slægtninge Erinaceus og Gymnura. 
Ogsaa Woodward (Contributions to the study of Mammalian dentition, 
" Part I, on the teeth of certain Insectivora; Proceed. Zool. Soc. London, 1896, 
Afsnit p. 568—571, pl. XXV) gjorde Indvendinger mod Brandt. Det blivende 
Ta 123. 1. 234567 
ndsæt hos Sorex var, mente han, Mere 
É Augusta Årnbåck-Christie-Linde (Der Bau der Soriciden und 
ihre Beziehungen zu andern Såugetieren, I, zur Entwicklungsgeschichte 
der Zåhne, Ontogenie; Morphol. Jahrb., Bd. XLIV, Heft 2, 19:12, p. 201—296, 
pl. VI), der ligesom Leche og Woodward, men eridnu mere indgaaende, 
har undersøgt særlig Tændernes Udvikling hos Spidsmusene, er kommen 
til den Mening, at det blivende Tandsæt i Forhold til Mælketandsættet hos " 
2345. 1. 123 4567 
Sorex i sin Helhed er følgende (omsat i den her brugte Form): ERE, 
5 4034. (1) 1284567 
medens de Tænder, der komme i Brug, kun ere Fare og at Forhol- 
nøje" Undersøgelse vilde noget lignende vel ogsaa findes hos mange andre 
Pattedyr, saa sandt Pattedyrene stamme fra Krybdyr med lange Tandrader og 
mange Tandsæt. For at man skulde tro paa, at Spidsmusene i Tandsættet 
Stillede sig ganske i Modsætning til andre Placentalia, fordres andre Beviser, 
end hidtil ere fremkomne. Endnu lader Spidsmusenes Tandsæt sig bedst 
tyde ved Sammenligning med deres nærmeste Slægtninge blandt de andre 
Insektædere. ” 
handling om Pattedyrenes Tandskifte især med Hensyn til Tændernes For- 
mer; Forholdene baade i det blivende Tandsæt og i Mælketandsættet tale 
