312 
Undersøgelser, f. Ex. Correns,]) Elsler,”) Schwendt,?) Båhm- 
ker (1. c.) 0. åa., at det Cellelag, som begrænser: det secernerende 
Væv indadtil, og som ofte ligesom her hos Actinostemma er ret 
fremtrædende ved sine Vægges, især Radialvæggenes optiske Ud- 
seende, i sine mikrokemiske Forhold afviger fra de andre Celle- 
vægge og synes kutiniserede, lignificerede eller endog begge Dele 
samtidig.”) Det har da Interesse at prøve dette Cellelag her med 
Hensyn til dette Forhold; jeg har fundet, at de ere meget resist- 
ente overfor Kalihydrat og Svovlsyre, at de farves gule af Klor- 
zinkjod, lidt rødlige efter længere Tids Behandling med alkoholisk 
Sudan III-Opløsning samt (især de radiale) røde med Floroglucin- 
Saltsyre (ogsaa efter Præparatets Behandling med Klornatron). De 
ere altsaa svagt forkorkede og tydelig farvede; men det er: jo iøv- 
rigt ikke ualmindeligt, at forkorkede Cellevægge indeholde Lignin. 
Spårge vi .nu om disse Organers Udviklingshistorie, maa vi 
vende os til de yngre og yngste Blade. Det tungeformede Organ 
anlægges som Opsvulmninger af de basale Bladtænder allerede paa 
temmelig smaa Bladplader, endnu inden Mesofyllagene ere ind- 
byrdes uddifferentierede, men dog adskillig Tid efter at Karstræng- 
ene ere anlagte. Det begynder at udpræges, naar Bladpladen er 
c. 3 mm lang, og opnaar hurtig sin endelige Stårrelse af en Milli- 
meter el. lidt mere; denne Længde har det paa en 6 mmw's Plade, 
" paa en 12 mm's og endnu paa en af 25 mm's Længde. Bladet, 
hvis Spalteaabninger ere i Færd med at anlægges, men hvis Epi- 
dermis-Sidevægge endnu ikke ere blevne bølgede (Tab. II, Fig. 11), 
er tæt besat med Kirtelhaar (Tab. II, Fig. 13), som først langt 
senere falde af. I Randen af Bladet udvikles der nogle korte, 
tykke, faacellede Børstehaar, hvis Endecellér ere kegleformede, i 
Spidsen noget afrundede, temmelig tykvæggede og (især senere) 
kutikularstribede; de blive siddende paa Bladet og give Randen et 
meget fint savtakket Udseende, naar den betragtes under Lupen. 
) Anat. und Entwickelungsgeschichte d. extranupt. Nekt. von Dioscorea ; 
svor nd: d. Wienerakad., Bd. 97, Abt. I, 1888). 
”) Das extrafl. Nektarium etc. bei Diospyros discolor Willd. (Sitzungsber. 
): 
% Cfr. V.A. Poulsen: Nogle extrafl. Nektarier (Vidsk. Medd. fra nat. Foren., 
1897 ; p. 368, Shorea). 
