36 



zbytky kofiukü, kterö bezpochyby toniuto Equisetu uälezely, tak ze je pravdöpo- 

 dobno, ze tyto kratäi kousky patfi ku cästein rbizouui. 

 NaleziSte: Falhenberk, nekolik exempl. 



Equisetites biliuicus Uug. 

 Obr. 15. 

 Ettingshauseii: „Flora v. Bilin", I. pag 12, tab. II., fig, 14, 15. 



Osa rovnä, 4 — 6 cm sirokä, s ölänky kiätkymi, s pochvami 

 zfetelnyjüi, mnoboddtiymi, v cärkovito-kopinate, zaäpiöatönö a 

 eiaukü osnlcb mnoheui del§I üäty rozd6len5'ini. 



Cläuky kinene jsou skoro prävö tak krätke jako cläuky na 



vetvteh. Uäty pochvove jednim nervem opatfenö jsou 2 — Skräte 



delÄ( nei-M clänky, tak ze tyto jsou nekolika fadanii üstü pfikryty. 



Nalezistö: Biezno, plasticky j(l; Kuclin, lestivy lupek; 



Bilina. 



Physageiiia Parlatorii (Heer) Ung. sp. 



Oht.ib. — Equi- Heer: „Die tert. Flora d. Schweiz", I. pag. 109, tab. XLII., 



setites biiimim fin;. 2—17; III. pag. 158, tab. CXLV., lig. 17, 18. 



"' , '^ Menzel: „Über die Flora der plast. Toue von Preschen u. 



osa 8 pochvami. " ' 



Die Ettiugsh. Laugaujezd bei Bilin". Isis. Dresden 1903, pag. 14. 



Osa jest ölänkovanä, velice tlustä, diouze rourkovitä, po- 

 delne, hluboce ryhovauä, s uapucblymi kolinky (uzly). Z tecbto uzlü vychäzeji 

 dlouh^ vetve; na töchto vötvich sedi leckde dosti velikö mechyfky, kter^2 jsou 

 elliptiönö, krätke neb i dosti podlouhle, ku pfedu zaSpicatölö, podelnö ryhovanö, 

 nebo jsou tu cel6 fady möcbyfkü do pfeslenü sestavene, jako2 nökde i osu obji- 

 niajici, krdtkö, u pfedu zaäpicateie a podel ryhovane äupiny. 



Nejv6t§f podobaost mä tato rostlina jestö s Equisetum. Osu pova^uje Heer 

 za rhizom ve vodö plovoucl neb v bahne mökkera rostouci. TiouStka osy byvä velice 

 rozdfluä, 4\'.2 »""* az '32'/., nun; rovnöz i delka intornodif jest rozlicnä a dosahuje 

 az 15'7 cm delky; na siluejsich kusech jsou internodia kratsf nez pri tenkych 

 kusech. 



Kolfnko (uzel) jest jednak dosti Sii'okö a pak pMönymi prou^ky opatfenö, 

 jednak tvoff üzkou pffcnou liätnu, kteräz obdäna jest po obou strandch priönou 

 ryhou, jez uinohdy smörem ku internodiu tvoii znatelnö vynikiou hranu. Od ko- 

 linka vychäzeji dosti hlubokö pruby, jez dosti rovuob^zne po internodiu se tähiiou, 

 nenl-!i internodium ku sveniu stfedu (v podobö hndtu) züzeno. 



Na kolinkäch sedl dilem vetve, dlleni mechyrky neb oboje spolecne. Casteji 

 sedl na kolinkäch pouze möchyfky. Ze jsou to mechyfky a nikoJiv hh'zy, dokazuje 

 ta okolnost, ze jsou vzdy üplnö do plochy smackle jako rourkovitä osa, nebo by- 

 vaji vypinßny uvnitf hraotnu zelezitou nebo kfemitou, nebo jsou uvnitf dute, jestlize 

 byly na obou konctch sraackld. Kdyby tu byly hlizy, luusely by vykazovati vfce 



