41 



Biliu I., tab. XIII. 



Menzel P.: „Die fiymnosp. der nordböhm. Braunkohleuformation", Tlieil II., 

 (Abhdlg. Isis Dresden 1900), pag. 104, tab. V., fig. 4, 5. 



Synon: Sequoia Langsdorfii Ettingshausen: „Fl. v. 

 fig. 9. 



Listy ve dvou fadäcli, tuhe, protdhlö, 172 — 3 cm 

 dlniihe 2 — 3V2 '""^ siroke ; na dolejäku zaokrouhlenö 

 s okraji rovnoböznymi, vpfedu slabö zü^ene, ve §picku 

 krätkou vybihajlci, z n(z znatelne vynikä silny, ale plochy 

 stfednl nerv v podobö oströbo bodce. Listy jsou krätce 

 stopkat6, dolü po vötvi sblhavö, näsledkem öehoz vetev 

 zdä se byti ryhoväna, ryhy tyto sbihaji pak rovnobezne 

 po vetvi dolü, kdezto u Sequoia Langsdorfii jdou od in- 

 serce listove äikiuo z jednö strany na druhou. 



Nekterö listy byvajf takö mälo srpovite zahnuty. 

 Listy jednö a täze vetövky jsou skoro väecky stejne dlouh^, 

 nejsou toti^ ku spiel vetve ninoho kratSi. Menzel popi- 

 suje t6z semeno, jez se zdä ku Torreya nälezeti. Semeno 

 vejciteho tvaru 18 cm dloube, 9 mm sirok6, na dolejsku 

 tupe zaokroiihlen^, vpfedu zaSpicatöle. Vrchnf strana jeho 

 skoro hladkä, pouze s nökolika jemnymi podeluyiui rybami. (Semeno jest v otisku 

 do plochy smacklö.) Rod Torreya uvädi se jiz i z iitvaru krfdovöho. 



Vetve souhlasi s rodem Torreya zijicim ve 2 druzich v Sev. Araerlce, Clne 

 a Japanu. 



Naleziste: Plasticky jil z Brest an; inenilitovy opäl ze Zichova. 



Obr. 20. Torreya hüiuica 



Sap. et Mar. Vetevka s listy, 



pfiroz. vel. Die SIenzda, 



Abietineae. 



Pinus oviformis Endl sp. 



Obr. 21. fig. 1— Ib. 



Menzel Paul: „Die Gymnosp. der nordbiibm. Braunkoblenformation", Theil I. 

 (■ Abhandig. Isis in Dresden 1900), pag. 50, tab. IL, fig. 1 — 4. 



Sisky tvaru vejciteho az podlouhle vejciteho 8 — 12 cm dlouh^, 5'5 — 8 cm 

 Sirokö. Supiny v 10 — 15 spirälnich fadäch, na dolejsku svem velice zü2en6, upro- 

 stfed vnöjäi strany s üzkou dlouhou liätnou. Stitky supin smackle rhombick^, upro- 

 stfed povrchu Sisky nejvetäi. 



Apijphysa silne stlusthi, tupe kuzelovitci, s kyiein pHcnym, ostrym, nekdy 

 trochu zahnutym, v jehoi stfedu z pupku podlouhle okrouhleho neb tupö rhom- 

 bicköho vynikäsilny, tupö ötyf hranny, ponckud zakf iveny hrot. (Obr. 21, fig. Ib.) Sklenutf 

 ätitkü nökdy na hofejsl i dolejäf stranö od kylu je.st stejnö, nökdy v hofej.sf polo- 

 vici vötäf. Stitky öasto s jednou nebo dveina hraiiami dolü od pupku, zh'dka nahoru 

 od nfho jdoucfmi. (Obr. 21, fig. la.) 



Semena vejcitä, (5-7 »im dlouliä, 4 mm sirokä. Kn'dla dosud nalezena 

 nebyia. 



