47 



na spiCce tupe zaokrouhlenä s krajem vnitfiifm inälo, vnöjsim vgak hodne vypouk- 

 lym. Ku semenüm druhu tohoto pfißitä Menzel tez semeuo Engelhardtem popsanö 

 („Über Cyprisschiefer Nordb." Isis in Dresden 1879, pag. 136, tab. VII., fig. 9) 

 pode jmenem Pinus furcata Ung. sp. a semeno popsanö pod P. rigios Ung. sp. 

 (I. c. fig. S.) — Krottensee a Grasseth. 



Zbytky druhu svrcliu popsaneho pficliäzejl na näsledujfcich nalezistich : Pi- 

 skovce u Cernovic, a Davidsthalu, basaltovö tufy u Valce, plasticky jll u Bfest'an, 

 vypälene lupky z „Jesuitengraben" u Kundratce, piskovce z Qrassetu; v cypri- 

 sovych lupclch z Krottensee, kdez vyskytuji ze §iäky a kolem nich roztrousene §u- 

 piny a semena. 



Pinus rigios Ung. sp. 

 (Obr. 27.) 



Mensel P.: „Die Gymnosp. der nordböhm. Braunkohlenforniation", theil I., 

 (Abhdlg. Isis in Dresden 1900), pag. 61, tab. III., fig. 1—3, tab. IV., fig. 2. 



Brachyblasty tvofenö tremi jehlicemi jsou dole opatfeny 

 pochvou az 2 cm dlouhou; jehlice 18 — 24 cm dlouhö, 2 — 2-5 mm 

 sirokö vykazuji jemne, podöln6 ryhovänf. Jsou-li jehlice obräceny 

 stranou bfisni vzhüru, mozno pozorovati, ze opatfeny jsou na 

 strane te podölnou, ostrou hrauou. Na pfednfin konci byvajf jehlice 

 poznenählu zaspißatöle. 



Nekdy byvajl t6l jehlice na konci pfednim rozpoltön^, coz 

 se bezpochyby stalo pouze näsledkem tlaku vrstev zemskych. 



V oligocoennlch vrstväch z Bfeätan nalezen 9 cm dlouhy 

 konec vötve, druhu uvedeuemu nälezejfcl, kteryz pokryt jest öet- 

 nymi svazecky jehlic. Dobfe zachovanä skulptura na dolejsf öästi 

 vetve, kdez jehlice jiz opadaly shoduje se temef liplnS s popisem 

 Engelhardtovym (Fossile Pflanzen v. Tschernowitz tab. IL, fig. 1., 

 pag. 17). 



Polätäfky jehlic spirälne sefazenö byvaji druhu dvojfho a tu 

 casto vyskytuji se zärovefi stfidavö fady üzce rhombickö a cetnö 

 fady vetsich vyniklycli, okrouhlych polätäj'kü listovych. 



Unger srovnävä svoji P. rigios, kterou Jen v cästeöne za- 

 chovanych jehlicfch tehdy möl po ruce, s jehlicemi nyni zijicfch 

 druhu P. rigida Mill., P. taeda L. a P. Gerardiana Wall., kterä^to 

 posledni mä vsak znacne kratäl jehlice, tak ze Menzel jest toho 

 mfn^ni, ze P. rigios Ung. sp. svymi dlouhymi jehlicemi nälezi do 

 blizk6ho pfibuzenstva P. taeda L. 



Jehlice P. rigios pfichäzejf v otiscich velice öasto, vetve väak vyskytuji se 

 fidceji. 



Ettingshausen vyobrazil ve svöm dlle „Flora von Bilin" L, tab. XIII., fig. 15, 

 podölne pferazenou äiäku z plastickelio jllu Bfestanskeho, kterou poklddä za Sisku 

 druhu P. rigios Ung. Menzel jest v§ak toho nähledu, ze tato jinak dosti chatrue 

 zachovanä «iska nepatfi ku I'. rigios, nybrz ku P. oviformis Endl. sp. a sice z toho 



Orb. 27. Pinus ri- 

 gios Ung sp. — 

 BrachyblastzBfe- 

 stan. '/sPnroz.vel. 

 Die Menzela. 



