I5i 



55 — 65", jsoii ohlouküvite, zprohybauö a tvofl oblouCky ; tretifadö nrrvy v mälo 

 o>trycli ühlech vyuikajicf, sftivo tvofici. 



Nalezistc : Suletice, lestivy lupek, zfidka. 



Ficus tiliaefolia A. Br. 



Obr. lOtl., tig. a, b. 



Kttingshausen: „Flora v. Bilin", pag. SO., tab. XXV., fig. 4, 5, 10, 

 vergr. 7. 



Velmovsky: „Flora v. VrSovic b. Laun", pag. 28., tab. VI., fig. 1 — J. 



Engdliardt: „Die Tertiärflora des Jesuitengrabens", pag. 27. (323.), 

 tab. 5. (XII.) fig. .3—6. 



Engenlhardt : „Die fossilen Pflanzen des Süsswassersandsteins von Grassetb", 

 img. (26.) 298., tab. 6. (XV.), fig 1-2. 



Ol r. lOn. — a, h Ficus tiliaefolia A. Hr. a Dulejsi polovice listu 3 fapikom. (Ü\e Velen.); h Phnl 



sedici na tetvifice (Die Heera ) 



Engelhardt: „Über fossile Pflanzen aus tertiären Tufen Nordböhmens". Isis 

 in Dresden 1891., pag. 6. 



Menzel: „Über die Flora der plastischen Tone von Preschen und Langaujezd 

 bei Bilin". Isis 11)03., pag. 16. 



Listy jsou dlouze fapfkate, (faplk vjbiliä na spodai stranö öepele listove), 

 äiroce srdöitö, nebo podlouhle vejCitö, na dolejäku bud! stejnostrannö, nebo nej- 

 casteji nestejnostrannö, u pfedu dvou i tfllalocnö, pii öem^ stfednf lalok jest 

 vötsfm nei dva sousednl laloky, nebo jednoduch^, zaokrouhlenö, nebo krätce pH- 

 äpicatfl^, celokrajnö, nebo roztrousene vlnovit6 zubatö. rilavnich nervü basälnich 

 lest 3—7, velice tlustych, rovnyuli, z nichä postranni jsou na konci obloukovite 



