356 



Fraxinus palaeo-excelsior Ett. 



Ettinf/ahausen : „Flora v. Sagor." IL, pag. 6., tab. XL, fig. 11. 



Menzel- „Die Flora des tert. Polierschiefers von Sulloditz", pag. 43. (62.), 

 tab. IL, fig. 7. 



Engelhardt: „Die Tertiaerflora von Berand". Abb. „Lotos" 1898, pag. 97., 

 tab. IX., fig. 59. 



Jasan s Kstity skon» kozovitymi, kopinatyini, zaSpiCatölyini, drobnö pilovi- 

 tymi, na dolejäku züzenymi, nestejnostranoymi, 6 — 15 cm. dlouhyiui, 1-5 — 4 cm 

 äirokymi. 



Druhüfadö nervy jsou velice jemnö, obloukovitö, 6asto zprohybanö, rozvetvene, 

 do zoiibkü vnikajici, v ostrych libleeb (60 — 70") vybihajlcf; tfetiiad^ nervy vybi- 

 hajl z nervo druhofadycb skoro v pravem ühlu. 



Druh teato souhiasl s li'stky nynl zijfciho druhu Fraxinus excelsinr L. 



Naleziätö: Suletice, lestivy lupek, vzäcnö, Berand, hliuity lupek, zfidka. 



Fraxinus Diosciirorum Ung. 



Unger: „Sylloge plant, ioss " pag. 22., tab. VIIL, fig. 9. 



Effingsliausen: „Flora v. Steiermark." pag. 52., tab. IV., fig. 2. 



EngelhunU : „Tert. Flora des Jesuitengrabens." pag. 37. (333), tab. 21. 

 (XXVIIL), fig. 14, 15. 



Klasovitö hrozny s ponökud ohnutyra vretenem ; stopky kvitkü jsou krdtkö, 

 kvitky suiafkle, neiiplne, i)raSuiky ve dva oddily rozd^lene, bfbetni stranou pfi- 

 pevnene, po dälce se rozpukävajici. 



Naleziäte: Kundratec u Litomöfic, ssavy lupek. 



Fraxinus juglandina Sap 



Saporta: „Sud-Est de la France" III., pag. 89., tab. VII., fig. 6., tab. IX., 

 fig. 13—16. 



Engelhardt: „Die Tertiaerflora von Berand." Abb. „Lotos" 1898, pag. 97. 

 tab. IX., fig. 58, 60. 



Z nynl zijlcicb druhu podobnymi jsou Fraxinus juglundifolia Lam. a Fr. 

 caroliniana Desf. ze sev. Anieriky. 



NaleziSte: Berand, hlinity lupek. 



Olea Feroniae Ettingsh. 

 Obr. 205., fig. d. 



Ettingsh ausrn : „Tert. Flora v. Biliu." IL, pag. 22., tab. XXXVL, fig. 15. 



Kozovite listy jsou podlouhlö, celokrajne, ku oböma koucüm züzene. Hlavnl 

 nerv jest vynikly, rovny; druhohide nervy jsou velice jemne, dolejsi vybiliaji 

 ve velice ostrych lihlech, ostatni v luöne ostrych lihlech, opodäl okraje se spolu 

 spojuji, tfetifadö uervy jsou nezreteluö 



