zeme pfesvedciti. Foliosni jatrovky unikaly dlouho pozornosti botaniku; 

 shledäväme se sice tu a tarn v stfedovekych herbafich inezi rodem 

 »museus« s nepodafenym vyobrazenim, jez da se stejne vztahovati na 

 Selaginellu jako nejakou velkou jatrovku foliosni, ale s prvnim dobrym 

 vyobrazenim i popisem setkävame se az v dile Leona Pluokeneta, Parkin- 

 sova nästupcc v feditelstvi ne.istarsi botanicke zahrady anglicke, hamp- 

 toncourtske, v jehoz r. 1691 vydane Phytogeografii na tab. 98. fig. 8. 

 nakreslena hrube, ale vystizne foliosni jatrovka, nejpravdepodobneji Chi- 

 loscyphus rivularis pod jmenem »museus polytriehoides, pellucidus ferre, 

 l'oliis dentieulatis, ad margines velutis, crispis«. Vetsi pocet jatrovek jest 

 obsazen v nädhernem dile pafizskeho profesora botaniky Sebestiana 

 Yaülanta »Botanicon parisiense« (az sest let, r. 1727 po smrti autorove 

 vydanem), kde na nekolika mistech nachäzime popisy i velice zdafilä 

 vyobrazeni (slavneho malife Claude Aubrieta) cele fady jatrovek; Vail- 

 lantovo dilo shrnuje vsechny poznatky do te doby ucinene, takze je mü- 

 zeme oznaciti jako zäkladni praci, z ktere pozdejsi autofi hojne cerpali. 

 Ohromny pokrok v kryptogamologii vübec, a v hepatikologii zvläste 

 znamenä dilo feditele zahrady floreutinske Pier' Antonio, Micheliho »Nova 

 plantarum genera« r. 1729 za podpory cetnych bohäcü a patriciü ital- 

 skych s velikym näkladem vydane; jest to prvni dilo, v nemz setkaväme 

 se s celou fadou novinek, svedcici'ch o znamenitem pozorovaeim talentu 

 i bystrem duchu autorove, ktery samostatne s ohledem na literaturu sta- 

 vajiei, zpracoval kryptogamy sveho okoli tak, ze ve velmi mnohem neni 

 dilo toto dosud zastaralym. Mieheli pft.dstihl daleko svou dobu, a müze 

 byti oznacen pravem jako zakladatel moderui kryptogamologie a hepati- 

 kologie. Jatrovky klade pfed prvni tfidu Tournefortovu a uvädi rody: 

 Marchantia s 5 dr., Hepatica s 3 dr., Targionia s 1 dr., Sphaerocarpus 

 s 1 dr., Lunularia s 1 dr., Marsilea s 5 dr., Jungermannia s 22 dr., Mus- 

 coides s 6 dr., Anthoceros s 2 dr., a Riecia se 7 druby; posledui rod 

 uvädi v pfibuzuosti r. Salvinia, Museus a Lichenoides, kdezto vsechny 

 ostatni shrnuje v skupinu, prvni v systemu, a navazuje pfimo na ni r. 

 Fluvialis, jak oznacil dnesni Najas. Vsichni näsledujiei botanikove pfed- 

 linneovsti zaklädaji svoje pnice o jatrovkach na dile Micheliove, ktere 

 rozmanite interpretuji, na mnoze ku skode tohoto odvetvi vedy systema- 

 ticke. Tak jiz Dillenius, jenz v »Historia niuscorum« (r. 1741) mechy 

 znamenite zpracoval, pfevzal obrazky jatrovek z Micheliho, a vyjma 

 toho, ze mnohe jatrovky, jez Micheli stastne a dobfe rozfesil, Dillenius 

 spletl a zahrnul s mechy a lisejniky ve svüj rod Lichenastrum, uovelio 

 niceho nepridal. Linne v pamätnyeh svych »Species plantarum«, ktere 

 vysly poprve r. 1753. zahrnuje vsechny tehda zname jatrovky v 6 rodü 

 (Jungermannia s 29 druhy, Targionia s 1 dr., Marchantia se 7 druhy, 

 Blasia s 1 dr., Riecia s 5 dr., Anthoceros s 3 dr.), ktere klade na zacatku 

 ctvrteho fadu svoji dvacatectvrte tfidy (Cryptogamia), jenz tvofily jeste 

 lisejniky a fasy. V tomto pfibuzenstvi byly dlouho jatrovky ponechäny; 



