14 



zebro znenähla v boky, popfipade i postranni kfidia; nekdy jest ale 

 zebro znacne od bocny-eh ßästi stelky odchylne, jako ku pf. u r. Blasia, 

 Mörckia. Nejvetsi rozdil mezi obema castmi stelkovymi nalezäme ale u r. 

 Metzgeria, kde stfedni zebro jest vicevrstevne, namnoze i epidermis opa- 

 trene, kdezto bocna kfidia jednovrstevna, ostfe odlisnä, a stfedem po 

 obou stranäch okrouhlehlo zebra vetknuüi; lodyzka pak u r. Fossombronia 

 neni take nie jineho nez stfedni zebro ostfe od bocnych listkü differen- 

 covane. Chloroplasty jsou zpravidla drobne, cetne; jedinö u skupiny 



Antlioeerotaceae byva v bunkäch jen 

 jediny, velky. knlaty ehloroplast pra- 

 vidlem. 



Slozitejsi stavbou stelky vyzna- 

 cuji se Rieciaceae. U techto setkä- 

 väme se na spodni strane stelky s po- 

 kozkou z nizkych, kvadratickyeh bnnek, 

 nad nimiz pak näsleduje rozmanite 

 silna vrstva polygonälnieh, parenehy- 

 matiekych tenkostennych bunek pletiva 

 zäkladniho, obsahujiciho jen drobonnka 

 zrnka skrobovä. Nad zäkladnim ple- 

 tivem zvedä se mohutnä vrstva 

 assimilacni, sestävajiei z cetnych 

 rovnobezne vzhnru volne treieich pi- 

 lifu, slozenyeh vzdy z jedine fady ku- 

 liiekych kratkych bunek hojne cbloro- 

 fyllem naplnenyeh ; kazdy pilif konci 

 posledni bunkou bezbarvou, rozmanite 

 bruskovitc-, kulovite nebo vejcite nafouklou. Nekdy i pfedposledni bunka 

 byvä rovnez bezbarvä a mivä svrchni stranu slabe stlustelou; tyto bufiky 

 pfedstavuji näm svrchni epidermis, kterä ovsem, ponev r adz pilife (jez 

 oznaeujeme tez jako vlakna assimilacni) jsou volne, kolem dokola 

 mezerami obklopene, neni souvislä, nybrz spoustami otvorü otevfenou. 

 Otvory tyto nazyväme otvory dychaeimi a mezery mezi pilifi byvaji po- 

 dobne oznacoväny jako mezery dychaci cili vzdusne. 



U vetsiny druhu r. Riceia jsou pilife navzajem rovnobezne a kolmo 

 vzhüru spofadane; lec u mensiny, asi 50 druhü, jsou assimilacni pilife 

 rozmanite ukloneny, protinaji se a ohranieuji tak mezi sebou nepravi- 

 delne komürky. U techto druhü jest pak svrchni epidermis souvislä, jen 

 tu a tarn otvürkem, rozestoupenim bunek povstalym, opatfenä; otvürek 

 takovy nazyvä se dychaeim (porus, nespi'ävne stoma), a vede vzdy do 

 vzdusne komürky. Dychaci otvory, jake nachäzime na stelce jatro- 

 vek nelze naprosto stotoznovati s prüduchy, jake jsou vyvinuty na spo- 

 rogonu mechü a listu jevnosnubnych i tajnosnubnych cevnatych; tarn 

 jsou opatfeny vzdy sveraeimi bunkami a vznikaji docela jinak, nez dy- 



Obr. 2. Riceia Bischof fii, prüfez 

 stelkou, silne zvets.: a) epider- 

 mälni bunky, b) vzdusne komürky, 

 c) assimilacni pilif e, /) bunky sub- 

 epidermalni, d) zäkladni pletivo, 

 e) rhizoidy. Die Velenovskeho. 



