16 



nych komor i assimilacm'ch vhikeu zävisi hlavne na svetle a suchu; na 

 stanovisku svetlem a suchem jsou vzdusne komory mocne vyvinuty, 

 kdezto ve tme a silnem vlkku jest assimilacni vrstva nizsi, komory mensi, 

 huste vläkny vyplnene, takze üplne mizi. Take pokusne bylo (Johnson) 

 dokäzäno, ze i Dnniortiera, pestoväna na suchem pisku pfi silnem osvet- 

 leni, pocne tvofiti komory. Komory pfeklenuty jsou svrchni pokozkou ; 

 tato jest toliko jednovrstevnä, z bunek tenkostennvch, zfidka ztlustlych 

 (Reboulia, Grimaldia fragrans, Targionia, Plagiochasma) a drobnymi chloro- 

 plasty fidce naplnenych. Vzdusne komory prosvitajice svymi obrysy 

 pokozkou, podminuji vice mene zfetelne jeji polickoväni; policka tato 

 byvaji rozmanite velikä i rozmanitym zpüsobem uspofadana a pouhym 

 okem dobfe patrnä. Uprostfed kazdeho policka nachäzi se otvor dychaci, 

 vedouci pfimo do vzdusne komory, jiz pokozka tvofi strop; tvar i slo- 

 zeni techto otvorü jest dobrym a konstantnim znakem pfi rozeznavani 

 jednotlivych druhü. V nejjednodussim pfipade, jako na pf. u r. Clevea, 

 Sauteria, Peltolepis, Plagiochasma jsou dychaci otvory proste skulinky 

 mezi bunkami pokozkovymi; jindy, jako u Grimaldia, Fimbriaria, Re- 

 boulia, Fegatella a j., jsou bunky otvor obdavajici rüzne inkrustovane, 

 hyalinni a celä epidermis v okoli otvoru vypoukla v hrbolek, na jehoz 

 vrcholu präve otvor se nachäzi. Nejdokonalejsi tvar porü jsou pory slo- 

 zene, jake nachäzime na pf. u r. Marchantia nebo Preissia; tyto tvofeny 

 jsou valcem z nekolika vrstev bunek nad sebou, vetknutym do pokozky, 

 a teprve na spodnim svem konci vlastni bunky otvorove nesoucim. Assi- 

 milacni vläkna byvaji pod otvorem vzdy kratsi a mene vetvenä. U r. Fe- 

 getalla pak okoncuji zvlästnimi velkymi, hyaliunimi bunkami lahvicovi- 

 teho tvaru, kolmo do dutiny dychaci trcici; o vV'znamu podivnych techto 

 utvarü panuji doposud sporne näzory. Die Goebla, Kamerlinga i Bolletera 

 jest to zafizeni slouzici k intensivnejsimu vypafoväni, nebof odpafuji 

 pry na yelke plose v daleko vetsi mife, nez sama pokozka, ve vlhkem 

 ovzdusi jiz se nalezajici, a k niz pfivädi se voda toliko jednovrstevnymi 

 stenami komorovymi ; lec dalo by se namitati, ze epidermis ma stejnc 

 dobre a vydatnejsi spojeni se zäkladnfm pletivem, nebof skoro vsechna, 

 nebo aspon valnä vetsina assimilacnich vläken sahä tesne az k ni, na- 

 mnoze s ni srüstä, takze jest epidermis rovnez bohate zasobena vodou. 

 Lepsi jest nazor Velenovskeho, jenz vyklädä hyalinni tyto bunky za svetlo- 

 lomny apparät, pomähajici assimilaci; näzor tento jest tim pfijatelncjsi, 

 jestlize si uvedomime, ze Fegatella s oblibou roste vzdy na stinnych, 

 temnych mistech, kde svetlo mä malou intensitu. Schopnost regulovati 

 svetlost dychaciho otvoru chybi jatrovkäm skoro üplne; toliko u otvoru 

 slozenych, u r. Preissia a Marchantia zda se, ze spodni obvodove bufiky 

 maji schopnost tvar svuj meniti a tak otvor süzovati nebo rozsifovati. 

 Obvodovym bunkam pravdepodobne (die Haberlandta) pfislusi hlavne ten 

 vyznam, ze bräni vniknuti vody dovnitf, nebof mezi ostrymi jich hran- 

 kami utvofi se ihned meniskus bränici vstupu dalsimu mnozstvi vody. 



ö 



