18 



radiälne i tangenciälne, takze vznikne vetsi pocet (6—8; 18—24) bunck 

 obvodovych. Slozene pory u zminenych jiz dvou rodü vznikaji nekolika- 

 näsobnym transversälnim a paralellnim rozdelenim obvodovych bunek 

 püvodne jednoduchy por ohranicujici; tento vznikl normal nim zpusobem 

 rozestoupenim bunek pokozkovyeh, däle se radiälne ani tangentiälne oe- 

 delicich a proto take jsou obvodove bunky u techto otvorü v poctu ötyf 

 nebo peti pfitomuy. 



vetveni frondosni stelky nemüzeme v morfologickem smyslu 

 ani per analogiam pojednävati, nebof näm ehybi pevue orientacni body, 

 listy, ktere näm u foliosnich jatrovek a mechü umoznuji otäzku tuto 

 fesiti; musime se tudiz omeziti jen na schematieky popis vetveni dicho- 

 tomickeho, u nehoz orientace listovä nehraje takovou ülobu. Skoro vsechny 

 Rieciaceae a Marchantiaceae vetvi se dicho tomick y, t. j. stelka roz- 

 deli se vidlicnate ve dve üplne stejne vetve, samostatne se ebovajici. Ve- 

 lice näzorny pfiklad takoveho vetveni vidime ku pf. na stelce rüznycb 

 dr. r. Riccia anebo u Lunularia cruciata; u posledni jatrovky mimo to 

 byvä pod üblem dicbotomie rozprostfen mesickovity pobärek, jenz za- 

 stupuje tu tudiz jaksi angulärni list. Marchantia polymorpba vetvi se 

 take pravidelne dichotomicky, ale velice casto se stavä, jmenovite u Torem 

 v dostatecnem vlbku zijicieh, jichz stelky dosahuji az 15 — 20 cm. delky, 

 ze jedna vetev dicbotomie zmobutni na ükor druhe, kterou zatlaci stra- 

 nou, a sama se postavi ve smer osy matefske; mohutneni deje se bud! 

 stfidave, v libovolnem pofädku, anebo jen na jedine strane. Takovä 

 stelka pak vypadä, jakoby ze stfedni blavni osy oddelovaly se kratsi osy 

 postranni; ve skutecnosti ale blavni stfedni osa jest pouze zdänlive jed- 

 notnou, nebof sestavä ze zmobutnelych vetvi dichotomickycb. U teto 

 jatrovky mäme tedy nejkrasnejsi pfiklad dicbopodia, cili diehotomickeho 

 sympodia, o jehoz vzniku kazdy müze se lehce pfesvedciti. Podobny, po- 

 aekud komplikovanejsi pfiklad pravidelneho dichopodia nachäzime ti sam- 

 cich rostlinek Lunularia cruciata, kde zakrnuji stfidave vetve, nesouci 

 irnc antheridiove, jez pak jevi se stfidave po obou stranäcb zdänlive 

 jednotue stelky. U Fegatella coniea roste stelka v pravidelnych roenieb 

 cyklecb, navzäjem clänkovite od sebe zaskrcovanych; sama rozvetvuje se 

 v dolejsi cästi dichotomicky, v bofejsi ale stfidä nepravidelne dichopo- 

 dium s diebotomii. U frondosnieb Jungermanniacei byvä vetveni take 

 diebotomicke (ku pf. Blasia, Metzgeria), ale casteji se tvofi vetevky po 

 stranni z blavni osy, o niebz lze tezko rozbodnouti, jsou-li adventivnimi 

 nebo pravidelne. Die pozoroväni Kny-ho, Leitgeba, Goebla, Strassburgera, 

 ktefi sledovali vyvoj mladych vetvicek na vegetaenim vrcboln, lze sou- 

 diti, ze velice casto jest u techto jatrovek vetveni monopodialni. Ne- 

 smirne hojne ale jsouivclcvky adventivni, vyrüstajici nable na libo- 

 volnein miste stelky a casto i oa dkor matefske stelky mohutniei. 'Pak 

 zv. interkalärni vetve, ktere se ovädeji jako vseobecne platne u Haplo- 

 mitrium, l'ellia, Mberekia, Preissia a j.. nejsou nie jineho, nez vetve ad- 



