21 



az dokonale kulateko a vzdy stopkate; stopka byvä rozmanite dlouhä a 

 silnä. U Anthocerotacei maji buüky ve stopce schopnost puceti v novä 

 antheridia. Barva antheridii jest zpravidla blede zelenä, vzäcne narüzo- 

 velä (Marckantia), zlutä (Blasia, Fossombronia) nebo oranzovä (Haplomi- 

 trium). Byvaji hluboko ponofeny do stelky, ojedinele nebo po skupinäck 

 v dutince, jez klene se nad nimi, a vzrüstä obycejne v bradavkovity nebo 

 cipkovity vyrüstek (cuspis), jenz az teprve v dobe zralosti otvirä se stfednim 

 kanälkem a vypousti mlekovite bily obsah antheridia. U r. Riccia, Clevea, 

 Sauteria jsou antheridia nepravidelne po svrchni strane rozdelena, u r. 

 Ricciocarpus sestaveny jsou pravidelne v fade ve stfedni ryze pfed ar- 

 chegoniemi, u r. Tesselina seskupeny jsou po nekolika a tvofi hrbolek 

 uprostfed stelky; podobne shloucena jsou antheridia v skupiny u Plagio- 

 ehasma, Peltolepis, Fimbriaria, u r. Grimaldia a Reboulia pak tyto sku- 

 piny jsou tak huste, ze cini dojem tercku. S podobnymi terci samcimi se- 

 tkäväme se take u r. LnnulariaaFegatella, jenze terce jsou tu na zvlästnich 

 vetvickäch, jez vzrüst svuj po zalozeni antheridii zastavily a od druhe 

 vetve dichotomicke byly stranou zatlaceny; pfedstavuji näm tedy samci 

 rostlinky u techto druhü slozite rozvetvene jakesi »kvetenstvi«, kde vetevky 

 vzdy stfidave jsou plodne, nesouee teree s antheridiemi. U dr. Neesiella 

 rupestris, ktery jest jednodomy, jsou pohlavni orgäny na koncieh obou 

 vetvi dichotomie vyvinuty; nezfidka byvaji na obou vetvich antheiidia, 

 jez jsou zapustena ve velkem, elipticnem terci. Vetve rovnez zastavi svüj 

 vzrüst, takze jsou velmi krätke, a zdä se, jakoby oba terce samci byly 

 tesne vedle sebe. U r. Dumortiera, Preissia, Bucegia a Marchantia nachäzeji 

 se antheridia koncentricky sefazena na svrchni strane zvlästniho na okra- 

 jioh vice mene lalocnateho terce, ktery vetknut jest na dlouhe stopce 

 vynikle ze zäfezu v pfednim konci stelky; ütvar tento, nazyvan)' re- 

 ceptakulum nebo androecium neni nie jineho nez prodlouzenä, modi- 

 fikovanä vetev stelky, mnohonäsobne na konci svem rozvetvenä a podobne 

 »kvetenstvi« jako samci rostlinky u FegatelJa anebo Lunularia pfedstavu- 

 jici. U frondosnich Jungermanniacei nachäzeji se antheridia tvaru vzdy ku- 

 loviteho a dlouze stopkatä; jsou bud' nepravidelne po stelce rozdelena (Pellia, 

 Blasia) a hluboko do ni vetknutä, anebo ve dvou fadäch na postrannich vet- 

 vickäch spofädanä (Aneura, Metzgeria). U r. Mörckia, Pallavicinia stoji 

 antheridia jednotlive nebo v malych skupinäch volne na povrchu stelky 

 a jsou chränena zvlästnimi supinkami, stfechovite pfes ne se sklänejicimi; 

 podobne nahä, volnä antheridia jsou iu r. Fossombronia, Haplomitrium, 

 a Petalophyllum, kde nalezaji ochranu toliko pod okolnimi listky, ne- 

 jsou-li pfimo v üzlabi nektereho listu vetknutä. 



Stena antheridii jest jednovrstevnä, prüsvitnä, z tenkostennych 

 bunek; na vrcholku byvaji bunky o tencich stenäch, nez v ostatni cästi, 

 kde vzäcne byvaji steny i dvouvrstevne. Kolem antheridii nachäzi se 

 zpravidla hojne, vläskovite parafysy, ktere nejen, ze antheridia obaluji 

 a ehräni, nybrz vylueuji i voclu, dülezitou pro pohyb spermatozoidü. Cely 



