24 



lia, Grimaldia, Fegatella, Fimbriaria. Tyto vyrustky nebo pokracoväni 

 stelky molioii se na svem konci deliti, takze mäme pripady, jako ku 

 pf. u Lunularia, kde vlastni receptakulum jest rozvetveno, kdezto stopka 

 sama mä jen jedinou ryhu. U r. Preissia a Marchantia vznikä plodonos 

 ze dvou prvnieh vetvi dicbotomickych na svycb koncich jeste däle sc 

 roz vetvi vsicb; proto mä stopka u techto rodü dve venträlni ryhy, a re- 

 ceptakulum jest hluboce lalocnate. 2e laloky receptakulove u r. Marchan- 

 tia jsou skutecne jen casti rozvetvene stelky, lehee se pfesvedeime, uci- 

 nime-li jimi pfieny fez; stavba laloku odpovidä uplne stelce. 



U Jungermanniacei byvä tvofeno archegonium pfimo terminälni 

 buükou, pak mä postaveni konecne, a stelka däle nedorüstä, anebo vznikri 

 z povrchove buöky za vegetaenim vrcholem a nalezä se na svrchni sträng 

 stelky, jez roste nerusene däle. Prvy pf^ad pficbäzi u Jungermanniacei 

 i'oliosnich, jez proto nazväny byly Leitgebem akrogynae, druhy jest 

 vlastni frondosnim druhüm oznacenym jako anakrogynae. U techto na- 

 chäzeji se arebegonia bud jednotlive nebo ve skupinäcb na dorsälni strane 

 stelky a nejsou nikdy na zvlästnich reeeptakulich; na ochranu jich vy- 

 rüstaji kolem ze stelky rozmanite obaly. Obaly nabyvaji vsak defini- 

 tivniho uspofädäni az u plodu, a proto tarn teprve o nich pojednamc. 



2. Sporogon. 



Oplozenä bunka vajecnä obdä se silncjsi blanou a poene se ibned 

 deliti, aby yzrostla v druhou, nepoblavni generaci, sporofyt, Celkem 

 dluzno rozeznävati pfi vyvoji tohoto tri rüzne zpüsoby. Nejjednodussi 

 jest u Eicciacei; oplozenä bunka rozdeli se nejprve sikmou (pfibliznc 

 horizontälni) pfehrädkou ve dve, na to kolmou stenou ve ctyfi, a pozdeji 

 v osm bunek; kazdä bunka deli se däle, az vzniknoii mnohobunecne 

 oktanty, na niebz rozlisi se jedna zevni vrstva, pfedstavujici stenu sporo- 

 gonu, kdezto vsechny vrstvy vnitfni pfemeni se ve spory. Takove 

 vrstvy spororodne oznaeuji se jako arcbesporiuin; v kazde pak bunce 

 teto vrstvy vznikaji poetvefenim v teträdäcb spory. U ßicciacei tedy 

 vznikaji jen spory, zädne elatery, stejnc jako se nezaklädä zädny stet; 

 jest proto sporogon Ricciacei nejprimitivnejsim, upominajicim na karpo- 

 spory fas. Cely sporogon züstävä vübec uzavfen v dutine archegonia, 

 stena jeho zäby se rozpadä a spory lezi v archegoniu, az po rozruseni 

 tohoto i pletiva stelky dostanou se na venek. U Marchantiaeei jestprvni 

 pfehrädka skoro vodorovnä, drubä svislä, az posleze zase vzniknou 

 oktanty; z tecb ale doleui ctyfi züstanou sterilni, davse vznik stetu, 

 kdezto vlastni tobolka s arebesporem vznikä pouze z hofenieh etyf ok- 

 tantu. V tecb opet difereneuje se nejdfive stena a vnitfni archespor; 

 stena sestävä z krätkycb bunek, kdezto vnitfni archespor z protahlyeh 

 tenkostenn> r ch bunek v podelne fady srovnanych. Brzy nektere z bunek 

 archesporovycb jsou protählejsi a obsabuji velkä zrnka skrobovä, kdezto 

 jine kratsi, a naplnena drobnozrnnou plasmou; druhych jest daleko vice 



