28 



jest prümerne jen 190 spor, n r. Riecia 220, u r. Fegatella 5300, u r. Preissia 

 8000, u r. Pellia 45000. Vyjimku od vsech ostatnich jatrovek cini v naii 

 flofe r. Pellia a Fegatella, jez maji spory vicebunecne; nejsou to vsak 

 spory ve vlastnim slova smyslu, nybrz prvni stadia klicicicb spor, ktera 

 u techto jatrovek probihaji jeste v uzavrene tobolce. Skoro vüsechny ja- 

 trovky jsou anemocliorni; jen nepatrnä mensina roz§ifuje spory vodou, 

 nebo pfilezitostne i pomoci zivocichü. 



Elatery, cili mrstniky (funiculi, l'ila Schmidel, helices We- 

 ber-Mohr, crina, erinula Necker) vznikaji stejne z bunek archesporia 

 jako spory; kdezto vsak matefske buüky sporove aabyva.ii na svem plas- 

 matickem obsahu, mizi tento behem vyvoje u bunek elaterovycli stäle vice 

 az konecne zbydou jen präzdne kostry elaterove. Tyto jsou stejnomerne 

 po arcliesporiu rozdeleny, tvofice sit, mezi uiz jsou ulozeny bunky vy- 

 trusorodne; zjevne pfislusi tedy elaterovym Imnkam ükol bunek vyziv- 

 u>'ch, nebo asi^on vyzivu sporogenim bunkam pfivädejicich. Pozdßji rozpad- 

 nou se bufiky teto site v jednotlive elatery. Dospely elater jest tvaru po- 

 dlouhle välcoviteho, nekdy ku koncim znaene ztenceny,a tnä nanejv^s jemne, 

 prüsvitne steny, po jichz vnitrni strane vinou se spirälne kroueene listny 

 vytuzovaci, ktere jsou nesmirne hygroskopicke; elatery pak rozmanite sc 

 die zmen vlhkosti ovzdusi staceji a pfi tom spory rozhazuji. Jen zfidka 

 miva elater jen jedinou spirälku (ku pf. Aneura), obycejnö jsou dvc i 

 vice; elatery Anthoeerotacei u vetsiny druhu nemaji vübec zadnych, aebo 

 jen velmi nedokonale spirälky. U r. Sphaerocarpus nachäzime misto ela- 

 terü male kulovite buüky, obsahujici cblorofyl, ktere rovnez slouzi k vy- 

 zive sporogennicb bunek a pozdeji uschnou a zmizi. U nekterych rodü, 

 jako na pf. u Aneura, Pellia, Metzgeria mimo obycejne elatery pfitomny 

 jsou v tobolce svazky dlouhych elaterü, ktere pevne jsou ke stene tobolky, 

 bud na vrcbolu (Aneura; Metzgeria) nebo na basi (Pellia) pfirostle, a jez, 

 kdyz tobolka se rozpukne, rozdeli se bud na ctyfi dily na koncich chlopni, 

 nebo züstanou v prostfed na basi stetickovite stati; pfi tom rozhazuji 

 spory i elatery, jez na nieh lpi, do dälky. Pevne tyto svazky nazväny byly 

 elaterofory (elateres affixi); u r. Blasia jsou elaterofory na basi tobolky 

 velmi rudimentni, jen jako krätke välcovite bufiky, namnoze s nedoko- 

 nale vyvinutou spirälou, z pletiva stenovebo trcici. 



Poret elaterü jest velmi rüzny; die studie Leclerc <lu Sablonovy, 

 klesa pocet s dokonalejsi organisaci jatrovky. 



3. Kliceni spor. 



Spora dostavsi se na pfihodny substrät pocne za dostatku svetla 

 i vlhka ihned kliciti. Je-li exosporium silne, pukä, a obsah plasmaticky, 

 objaty intinou vyrüstä ven, v dlouhou, nebo kratsi lacku, oapfic clänko- 

 vanou, na jejimz konci vznika novä rostlinka. Zpravidla pfedchäzi dfive 

 jeste k utvofeni nekolikabunecne ploehe hlizky, na uiz teprve mladä rost- 



