30 



tato na ureite, drobnejsi bunky roztrousene v zakladnim pletivu; u tbal- 

 lidii Marchantia polymorpha pfichäzi hlavne jen v bunkäch obvodovych, 

 u Preissia, Marchantia i Fegatella jsou ojedinele i v plodonosicb, a zvläste 

 hojne v stenäch dntin antheridiovyeh. Na podzim objevuji se v hojnejsim 

 mnozstvi nez z jara, z rostlinek susenych a v herbäfi chovanyeh vymizi 

 po delsi dobe beze stopy. Rozpousti se snadno v benzoln, alkoholu, siro- 

 uhliku, etheru, cbloroformu, acetonu, ledove kyseliue octove, chloralhy- 

 drätu, hydrätem draselnatym ale nezmydelnujf; osmiovou kyselinou, al- 

 kannou, gentianovou violeti i jinymi bai-vivy jsou lehce zbarvitelna. 

 Prvni, pokud mi bylo mozno zjistiti, zminuje se o nich Mirbel r. 1835 

 ve sve anatomieke a fysiologicke monografii Marchantia polymorpha, 

 kterou take Nees v nemeckem pfekladu jako dodatek k poslednimu dilu 

 svych »Naturg. europ. Leberm.« vydal; nazyvä je bunecnymi bublinkami 

 obsahujici sole nebo skrob. Gotische v znamenite sve monografii Haplo- 

 mitria (1843 p. 287.) domniva se, ze sestävaji »teliska olejova« z voskii 

 a pryskyfic, nebot pozoroval, ze snadno se rozpousti v alkoholu. Schacht 

 (Lehrb. d. Anat. u. Physiol. 1856 p. 60.) stotoznuje je se zrny inulino- 

 vymi, Hofmeister (Pflanzelle 1867 p. 396.) s pryskyficnymi kapkami. 

 Holle r. 1857 dokazal, ze slozeny jsou z pryskyfic a etherickych olejü, 

 kteremuz näzoru pfiklonil se tez Lindberg. Naproti tomu Pfeffer r. 1874 

 dokazoval, ze »olejova teliska« sestävaji z mastnych olejü, jez v podobe 

 kapek rozptyleny jsou v bilkovitem stromatu, obsahujicim nepatrne mälo 

 vody. Lee nejnovejsi analysy a pokusy, ktere Garjeanne, Lohman/n a A". 

 Müller provedli, dokazuji nesprävnost näzoru Pfefferova a vesmes pod- 

 poruji stary nähled Holleüv. Olejova teliska obsahuji tezko tekave ethe- 

 ricke oleje, pravdepodobne ze fady terpenü. seskviterpenü a jich alko- 

 holu, namnoze jeste nedokonale znäme chemicke konstituce. S obsabem 

 tukü (fytosterinü atd.), ktere byly v dosti znaenem mnozstvi Jönnsonem, 

 Olinem, Lohmannem a j. v susinäch jatrovek podol>ne jako u meehü na- 

 lezeny (ku pf. Marchantia polymorpha 4"3%> Pellia epipbylla 3%, Metz- 

 geria furcata 2'8%, Fegatella conica 2'3°/o, Fimbriaria Blumeana 3'6%, 

 Mastigobryum trilobatum 4%, Lophozia barbata 9'83%, Madotheea pla- 

 typhylla 7*7%, Plagiochila asplenoides •5'07°/o; Sphagnum 3° , Bryum 

 roseum 18'05°/o, Polytrichum commune 3'07%, Mnium undulatum 7 - 09°/ ), 

 nejsou t, zv. »olejova teliska« v zädnem uzsim vztahu. 



Stejne jako obsahem, tak i svym vyznamem jsou »olejova teliska« 

 dosud nerozfesenou otäzkou liiologickou. Neni poehyby, ze pfedstavuji 

 jakesi ochranne zafizeni proti zravosti zivocichü, jmenovite plzü, jak jiz 

 Stahl se domnival a pokusy snazil se dokäzati; nez nelze tento ükol jicb 

 sevseobeenovati, nebof nachäzime jatrovky velice casto ozräny plzi a hle- 

 myzdi, nejeasteji präve druhy, jako na pf. Fegatella conica, Marchantia 

 polymorpha, ktere vynikaji velikosti a bohatosti telisek olejovych. Pravde- 

 podobne budou olejova teliska miti jeste jiny vyznam; snad pfedstavuji 

 näm shluky lätek reservnich, snad take nejake ochranne zafizeni proti 



