31 



zime, jak by se dalo ze zhojneni jieh na podzim usuzovati. Podrobne 

 studie v tomto smeru byly by zädouci a niste vdecnymi. Zdä se, ze ole- 

 jovä teliska propüjcuji jatrovkäm charakteristickych vüni a zäpachü; 

 nektere druky voni velmi silne, pfijemne pizmove, jako ku pf. Grimaldia 

 barbifrons, Fegatella conica, jine maji vüni slabsi (ku pf. Fossombronie, 

 Marchantia), kdezto nektere opet skoro zädne vüne nevydävaji, jako ku 

 pf. Riccie. Ale i tento vyznam olejovyck telisek neni pfesne stanoven, 

 nebof casto druby s velkymi telisky (ku pf. Leioscyphus) voni velmi 

 mälo, a druhy s malymi naopak. 



Näpadnä jest okolnost, ze u jatrovek, u nichz ziji v Symbiose sinne 

 fasy, u r. Anthoceros a Blasia, dosud olejovä teliska nalezena nebyla. 

 U techto dvou rodü vzdyeky nachäzime v pfirode kolonie Nostoc spbae- 

 ricuni Vaucb., jez usazeny jsou ve zvlästnieb dutinäch ve stelce. U rodu 

 Blasia mimo to naebazime v dutine i specifickou bojne rozvetvenou buiiku 

 slizovou, kterä tesne svymi vybezky kolonii v nejrozmanitejsieh smerecb 

 pronikä; podobne vetvene buiiky (Leitgeb tvrdi, ze jsou to mnobobunecnä, 

 rozvetvenä vläkna v obou pfipadeeh) ze sten dutinek do kolonii vnikajici 

 naebazime i u r. Antboceros. Jiz z toboto mozno souditi, ze pomer fasy 

 k jatrovce bude daleko intimejsi nez snad näbodnä mutualistickä symbiosa 

 nebo -prostorovy Parasitismus — bobuzel, az dosud vedomosti nase o tomto 

 tbemate i präee dosud vysle jsou velmi spore! Pfilezitostne naebazime 

 v dutinäcb stelek jatrovek i jine fasy, jmenovite Oseillarie, Diatomy, 

 Apbanocapsy, Cbrooeoccy a j., ktere nachäzeji tu vitany ütulek; nejeas- 

 tejsim ütulkem jsou dutinky zbyle po vypräzdnenyeb antberidiieb u r. 

 Pellia, anebo üzlabi supin ventralnicb u nejrüznejsicb Marchantiacei. Ve 

 vsecb techto pfipadeeb jedna se Jen o neskodny parasitismus prostorovy. 

 Horsim nepfitelem ale jsou houby, ktere nekdy rovnez jatrovky napa- 

 daji; Saccardo (Sylloge vol. XIII. 1898) vypocitävä die jednotlivyeh 

 drnbü skoro na 50 hub, jez parasituji na jatrovkäch. Pfi studiicli svycb 

 setkäval jsem se ale jen s Pytbium De Baryanum, ktere jmenovite Pellie 

 a Riccie zhusta napadä, s Cladosporium a Botrytis, jez nicila kultury 

 umele pospolu s Helotium, a s peknou perisporiaeeou Leptospora musci- 

 cola, kterä jest na jatrovkäch zvläste v podhorskych krajinäch velmi 

 hojnym hostem (jmenovite u Metzgerii a foliosnich Jungerm.) ; eelkem 

 ale mozno fici, ze jatrovky pomerne velice zfidka jsou houbami napa- 

 däny, eoz Czapek pfipisuje sphagnolu ve velkem mnozstvi v blane bu- 

 necne techto rostlin obsazenemu. 



Nejasnou dosud züstävä jeste otäzka mykorrhizy. Skoro u vsech 

 jatrovek foliosnich nachäzime v rhizoidech ojedinelä, nebo v cele svazky 

 spletenä vläkna houbovä, jez po pfipade vnikaji i do lodyzky a listü. 

 Mykorrhiza jatrovek byla hojne studoväna (Jansen, Nemec, Goebel, Golenhin, 

 Peklo, Garjeanne a j.), avsak dosud patfieneho vysvetleni podäno nebylo. 

 U frondosnich jatrovek jest mykorrhiza ponekud ficlei; scbäzi skoro 

 vzdy u jatrovek na stanoviskäch vodou bobatveh, kdezto u jatrovek na 



