37 



rostlince pozorovali jsme velke rozdily. Casto i näpadne organisacni 

 znaky, jako jsou ku pf. meckanicke, vytuzovaci pruky v zäkladnim ple- 

 tivu anebo tvar a vyvin assimilacnich komor dychacich, jsou velmi ne- 

 stälymi oekologismy, ktere s pfibyvajici vlkkosti üplne mizi. Pro Marckan- 

 tiaceae jest velmi dobrym znakem rozlisovacim tvar a stavba dychacich 

 otvorü, jakoz i tvar venträlnich supin; tyto dva znaky nedoznävaji nikdy 

 zädnych vetsich zmen, i kdyz rostlina roste za podminek znacne varia- 

 bilnich. Totez lze rici i o tvaru a stavbe obalü plodnick, jez skoro vsechny 

 jatrovky zaekovävaji, a poskytuji tak systematikovi pevny bod ve viru 

 nescislneho poctu forem i druhü; znak tento je ale pfeväznou merou 

 znakem rodovym. I tarn, kde, jako ku pf. u r. Pellia jednotlive druhy 

 ve vsech ostatnich znacich do sebe pfechäzejf, züstävä tvar kalicha kon- 

 stantni a nemenitelny. Totez nelze ale vzdy opakovati o rozdeleni po- 

 hlavm'cb orgänü; nalezli jsme veliee casto fakta odporujici üdajüm 

 v literatufe, i u druhü jinak velmi dobrych a stälych. Podobne malo 

 stälym jsou znaky jevici se ve stavbe tobolky, ackoliv zmeny jicb nedeji 

 se nikdy ve velkych mezich, takze lze jich uziti jako podruzneho znaku; 

 vytuzovaci listny na bunecnych stenäch byvaji na vlbcich stanoviscich 

 slabsi, mene vyvinute, az i üplne mizi. Elatery neposkytuji take valneho 

 znaku rozlisovacibo. Lepsi poskytuji ale spory, ktere ve velikosti i v struk- 

 ture exosporia meni se velmi mälo; tak ku pf. u r. Fossombronia a Riccia 

 jsou dobrym znakem. Mimo tyto hlavni, jen zbezne zde vyctene znaky, 

 ponzivä popisnä bepatikologie jeste celou fadu znakü jinych, specifickych, 

 o nicbz podrobnejsi üdaje najde laskavy ctenäf v üvabäch u pfislusnycb 

 druhü. 



Die rüznycb nazorü o cene jednotlivych znakü, o rozsahu syste- 

 matickych jednotek i o pfibuznosti jich navzajem, byly behem doby se- 

 staveny rozmanite systemy jatrovek. Stafi autofi dlouho faclili jatrovky 

 k fasam, a ani pozdeji, kdyz jiz obe tfidy byly oddeleny, nezahrnovali 

 vsechny rody v tfidu tuto; jmenovite plati to o r. Anthoceros, Riccia 

 a Blasia, ktere byly jako samostatnä skupina na roven ostatnim jatrovkäm 

 vedle fas postaveny. Dlouho uzivän byl takovyto System, jenz prvni navrhl 

 Willdenov ve svych »Species plantarum«; ten v fad Hepaticae zahrnoval 

 toliko rody Jungermannia, Marchantia a Anthoceros, kdezto r. Blasia 

 a Riccia tvofil zvlästni fad Homalophyllae. Ale jiz Weber-Mohr v »Taschen- 

 buchu« pfipojuji tyto rody k ostatnim; jatrovky i mechy zahrnuji v sesty 

 fad tajnosnubnych Calyptratae, prvni jako skupinu »B. Deoperculatae«, 

 druhe jako »A. Operculatae«. Prvni podrobnejsi System podal geniälni 

 A. J. C. Corda v clänecku »Genera Hepaticarum« uvefejnenem v Opizo- 

 vych »Beiträge zur Naturgeschichte« v r. 1828. Badatel tento deli ja- 

 trovky takto: 



A. Stromatopteridae: Ord. 1. Marchantiaceae: Grimalclia Raddi, 

 Marchantia Mich., Chlamidium Corda, Preissia Corda, Chomiocarpon 

 Corda, Fimbriaria Nees, Hypenantron Corda, Rhakiocarpon Corda, Du- 



