41 



Nejmene dokonalou jatrovkou jsou Rieciaeeae, r. Riccia zvläste; 

 rod tento ve stavbe sporogonu pf'ipominä pfimo plody ras, jak jiz Gela- 

 kovsJctj (1877 p. 19-, Ueber den dreifachen Generationswechsel), a de Ber- 

 gevin (1893) poprve upozornili; od plodu r. Coleochaete ku sporogonu 

 r. Riccia jest jen maly skok, stejne jako ke plodu Floridei. Jest tedy 

 r. Riccia nejprimitivnejsim, ktery pfimo naznacuje, ze jatrovky a Bryo- 

 phyta vübec mely pfedky sve v fisi ras; oznacovati za vyckodni a nej- 

 orimitivnejsi typ r. Anthoceros, jak Goebel a po nem Lotsy") cini, jest 

 hrubym omylem, vysvetlitelnym jen tim, ze badatele tito utäpejice se 

 v samych detailech anatomickyeh i ontogenetickych, ztratili tiplne pocho- 

 peni morfologicke a fylogeneticke hodnoty znakü organisacnich. Od r. 

 Riccia pak mame jiz fadu ostatnich rodü az po Marchan tiaceae dosti 

 souvislou a pfirozenou; cim v systemu jdeme vyse, tim patrnejsi jest 

 snaha, co nejvice archegonii pokromade seskupiti, a naopak sporogon od 

 stelky isolovati; stavba vegetativnich cästi stelky nemä pro fylogenesi 

 v sirsim smyslu valneho vyznamu, nebof zävisi vzdy uzce na okolnostech, 

 za kterych jatrovka roste. Tak mäme pfiklad na rodech Grimaldia, Nee- 

 siella, Fimbriaria: prve dva rody lisi se jen stavbou stelky, jsouce spo- 

 joväny extremnimi svymi druhy Gr. carnica a X. rupestiis, kdezto rod 

 Fimbriaria spojuje ve stavbe stelky znaky obou rodü pfedeslych, ale 

 pfitomnosti kalicha navazuje pfimo na dokonalejsi oddeleni Marchantia- 

 ceae-Compositae. Podobne müzeme podle pfizpüsobeni se terrestrickemu 

 zivotu sestaviti celou souvislou fadu ve vyvoji vzdusnych komor, dycha- 

 cich otvorü atd. Pfedkove jatrovek byly tedy blizce pfibuzni fasäm; 

 z toho ale nijak neplyne, ze vodni jatrovky, ktere dneska znäme, jsou 

 püvodnejsim typem, nez terrestricke, nybrz naopak vsechny okolnosti 

 nasvedcuji tomu, ze jsou pravdepodobne jen sekunderni. 



Tak jako Riccia zacinä fadu Ricciacei a Marchantiacei, tak zase 

 Sphaerocarpus jest vychodiskem pro vsechny Jungermanniaceae; u techto 

 ale nelze stanoviti jednotnou fadu tak, jako u Marchantiacei, nybrz nutao 

 pfedpoklädati nekolik parallelnich fad, ktere se vyvijely soucasne. Tak 

 puvod foliosnich Jungermanniacei jest jiste polyfyleticky, a u frondos- 

 nieh nutno nejmene pfijimati dve fady. Jedna pocinä r. Aneura a jde 

 vzestupne k r. Pellia, Pallavicinia, Mörckia, kdezto druhä pokracuje 

 od r. Metzgeria k Blasia, Fossombronia, a odstepuje se v nekolik vetvi, 

 z nichz evropske jsou Petalophyllum a Haplomitrium; vetve tyto pak 



*) Lotsy vlastne prohlasuje za nejprimitivnejsi jatrovku brzo Antho- 

 ceros (Vorles. II. 1909 p. 61.), brzo ale Spbaeroearpus (1. c. p. 82.) die toho, z kte- 

 reho präve autora kompiloval. Jakou eenu maji fylogeneticke üvahy tohoto bo- 

 tanika, vyplyvä nejlepe z toho, ze zkusenosti vlastni v systematice teto skupiny 

 nemä zädne. Jinak by byl jiste zpracoval celou skupinu jinak; tak na pf. 

 uvädi a detailne popisuje vzäcne tropieke jatrovky (na pf. Monoclea, Eiella, 

 Treubia), kdezto pamätnou, hojnou Blasia pusilla cituje jen jmenem mezi textem. 

 A jinych chyb vecnyeh dalo by se tomuto dilu, umelou reklamou rozsifovanemu 

 celä spousta vytknouti! 



