44 



teristickeko zjevu cele stelce dodävaji. Nad pokozkou näsleduje rozma- 

 nite silnä vrstva pletiva zäkladniho z tenkostennych parenchymatickych 

 bunek slozenä, jez posträdaji chlorofyllu, ale za to obsahuji hojne skrobu 

 a jinych reservätü; ojedinele byvaji v techto bunkäch pfitomny i drobne 

 krüpeje olejne. Zäkladni pletivo pfechäzi v zelene pletivo assimilacnl. 

 Toto u r. Riccia Mich., seet. Euriecia sestävä z kolmych fad protählych, 

 cblorofyllem bohatych bunek, ktere jako pilife tesne jsou vedle sebe se- 

 staveny a jen üzke mezery mezi sebon nechävajf; konecne bunky techto 

 zelenych pilifü jsou hyalinni, kulovite, bankovite ueb hruskovite ua- 

 dmute, a pfedstavuji nam jaksi svrchni epidermis stelky, jez näsledkem 

 teto stavby nabyva pekue sametoveho ueb krystalinickeho vzbledu. Casto 

 i bunky pfedposledni fady, vzäcne jeste i nasledujici, byvaji tez bez- 

 barve neb aspon cblorofyllem zuacne chude. U seet. Ricciella Br. neni 

 assimilacnl pletivo uspofadäno v jiravidelne kolme pilife, nybrz bunky 

 cblorot'yllove skladaji se v nepravidelne fady a desky, jez rozmanite se 

 stykajice uzaviraji mezi sebou velke vzdusne komory, upominajici znacne 

 na assimilacnl komory Marchantiacei. U rodu Ricciocarpus Corda jest 

 pletivo assimilacnl prostoupeno velikym poctem komor, jez pfispivaji 

 znamenite ke vzplyväni stelek ve vode. Dokonaly pfechod k Marehan- 

 tiaceim ve stavbe stelky tvofi r. Tesselina Dum., jenz mä assimilacnl ple- 

 tivo jiz v pravidelne sestiboke, vertikälni komory rozdelene, jako jsme 

 u onech zvykli pozorovati. 



Stelka dorüstä nekolika klinovitymi bunkami terminälnimi, jez 

 ulozeny jsou v srdcovitem zäfezu na okraji laloku; misto toto jest chrä- 

 neno zpravidla jednou neb i nekolika supinkami a hluboko vklineno do 

 stelky. U r. Ricciocarpus Corda jest sterbina, vegetafini vrchol chovajici, 

 dokonale i)feklenuta pletivem postrannich laloku, takze vrchol sam jest 

 z dorsalni ryhy na zad posinut. Vegetacni buüka eile segmentuje na spod 

 zäkladni pletivo stelkove, kdezto dorsalni jeji segmenty davaji zäklad 

 assimilacnimu pletivu, samostatne interkalarnim vzrüstem, a uikoliv 

 snad sekunderne, rozestoupenim fad bunecnych vznikajicimu. 



Pohlavni orgäny jsou hluboko do stelky ponofeny; vznikaji v bez- 

 l^rostfedni blizkosti vegetaeniho vrcholu a jiz zäkladni bunka, prvni z po- 

 vrchovych bunek dorsälniho segmentu, jakmile poefnä se deliti, jest od 

 näsledujicich pfeklenuta. U r. Riccia Mich, jsou antheridia i archegonia 

 v stelce roztrousena, u Ricciocarpus Cda umisteny jsou oboje v pravi- 

 delnyeh fadäch (nekdy vsak jsou i v ponekud loinene linii [Leitgeb 1879 

 p. 30; Garber 1904 p. 166.]) v rvze stfedni spojovaci cästi stelky oboii 

 hlavnich stelkovych laloku. R. Tesselina Dum. mä antheridia jednotliw 

 neb po dvou pravidelne jiz seskupena ve stfedu stelky, a mezi vyvod- 

 nymi jich hi'boulky jsou cetne dlouhe, nekolikabunecne hnede chlupy, 

 ktere samei rostlinu jiz z daleka näpadnou cini; archegonia jsou podobne 

 seskupena ve stfedu stelky samicieh rostlin, a nad kazdym archegoniem 

 klene se vysoky kuzelovity vyrüstek z povrchu stelky jako oefrranny 

 obal na vrcholu otevfeny. 



